ORSZÁGGYÛLÉSI KÉPVISELÕ
dr. Gál Zoltán úrnak
az Országgyûlés Elnöke Módosító javaslat
Helyben
Tisztelt Elnök Úr!
Az általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény módosítására
T/234.. számon beterjesztett törvényjavaslathoz az alábbi módosító javaslatot
terjesztem elõ:
Az általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény módosításáról
szóló törvényjavaslat 11. §-a által az áfa tv. 38. §-ának (1) bekezdését
megállapító rendelkezése helyébe a következõ rendelkezés lép:
"38. §. (1) Az adóalany köteles a levonható és a le nem vonható elõzetesen
felszámított adó összegét nyilvántartásában egymástól elkülönítetten kimutatni
/tételes elkülönítés/, kivéve, ha a termékértékesítéshez és a szolgáltatás
nyújtáshoz kapcsolódó, elõzetesen felszámított adó összege maradéktalanul nem
különíthetõ el."
Indokolás
A törvény mai szövege feltételesen fogalmaz, amikor elõírja a levonásra
jogosító és nem jogosító tevékenységek tételes elkülönítését. Az elfogadásra
javasolt szöveg kategorikusan - nyilván a jövõben szankcióval sújtott -
kötelezettségként ír elõ olyan magatartást, amelyrõl a következõ bekezdésben
maga is elismeri, hogy erre esetleg nincs is mód maradéktalanul. Az (1)
bekezdés új megfogalmazása ugyanakkor értelmetlenné teszi a (2) bekezdésben
foglalt utalást: "...az (1) bekezdés szerinti szabály alkalmazásával a
termékértékesítéshez és szolgáltatásnyújtáshoz kapcsolódó elõzetesen
felszámított adó maradéktalanul nem különíthetõ el..", ugyanis a javaslat
szerint az (1) bek. nem nyilvántartási módot szabályoz, hanem egy imperatív
szabályt tartalmaz, még akkor is, ha a jogszabály tervezetének megfogalmazója
pontosan tudja, hogy bizonyos esetben erre nincsen mód /pl. ugyanabban az
irodában, üzletben adóköteles és tárgyi adómentes termékértékesítést vagy
szolgáltatást is végeznek. Lehetetlenre a törvény sem kötelezhet.
Budapest, 1994. december 1.
Demeter Ervin
M D F