ORSZÁGGYÛLÉSI KÉPVISELÕ
Interpelláció
Az ózdi vaskohászat ágazati válsága tárgyában.
Pál László és Békési László
miniszter uraknak
H E L Y B E N
Tisztelt Miniszter Urak!
A Magyar vaskohászat évtizedes ágazati válsága fokozottan sújtja Ózd
városát és térségét.
Átfogó kormányzati koncepicó híján Német Miklós kormánya engedett a német
tõke behatolási kísérletének, s hozájárult ahhoz, hogy két német cég és az
Ózdi Kohászati Üzemek (OKÜ) közösen gy új - német többségû -
részvénytársaságot hozzanak létre Ózdon, melybe a németek 30 millió márka
készpénzt, az ózdiak pedig 20 millió márka értékben vagyontárgyakat vittek be.
Az új Rt mûködéséhez szükséges kohászati vagyon értéke persze sokszorosan
meghaladta e 20 millió DM-t, ezért annak érdekében, hogy a német többség mégis
biztosítva legyen, sajátos módszert követtek:
a) megállapodtak abban, hogy az egymás közötti elszámolásnál 1 márka
csak 39 Ft-ot ér a hivatalos árfolyammal szemben,
b) ezért 20 millió márka fejében csak 780 millió Ft-ra fogják értékelni
az apportált vagyont.
c) további - ugyanígy számított - 780 millió Ft értékben az új Rt
vagyontárgyakat fog vásárolni az Ózdi Kohászati Üzemektõl azzal,
hogy azokért csak egy év elteltével kezd majd részletekben fizetni,
s végül
d) az apportálásból és az eladásból kimaradt, de szükséges
vagyontárgyakat ingyenesen fogja az Ózdi Kohászati Üzemek az új Rt
rendelkezésére bocsátani.
Az OKÜ vagyonát mindehhez mesterségesen le kellett értékelni. A
leértékelés érdekéban az apportlista és az eladási lista döbbenetes adatokat
tartalmazott: p. a kohókat, a darukat, a léghevítõket stb. többszázmilliós
valós értékük helyett csupán jelképes, egyenként 1000 Ft-os értékben vitték be
az új Rt-be.
A megállapodás szerint az OKÜ beszünteti a vasgyárstást, csak kiszolgáló
funkciót tart meg az új Rt mellett. A vagyona és addigi piaca is átvándorol az
õj Ft-hez, de a felhalmozodótt adósságok az OKÜ-nél maradnak. A dolgozóknak
csak egy részét veszi át az új Rt, a többirõl nem gondoskodik. E tipikus
fedezetelvonási szerzõdéshez a kormányzati szervek hozzájárultak, az ellenálló
vállalati vezetõkel felváltották néhány készségesebb személlyel.
Egy év alatt azután az új Rt is tönkkrement, a németek kivonultak, az
adósságot hátrahagyták, s a munka nélkül maradt ózdi munkásokat immár évek óta
a központi pénzek kilátásba helyezésével bíztatgatják, minden konkrét eredmény
nélkül.
Kérdésem Pál László miniszter úrhoz:
Mit tett Ön annak érdekében, hogy ne látszatmegoldásokkal hitegessék az
ózdi munkásságot, hanem világos jövõképet mutassanak nekik?
Kérdésem Békesi László miniszter úrhoz:
Hogyan fordulhatott elõ az Ön 1990-es pénzügyminisztersége alatt, hogy a
forint árfolyamát mesterségesen lerontották egy vagyonkiárusító és
fedezetelvonó külföldi tõkebehatolás elõsegítésére? Mennyibe került késõbb a
magyar államnak a külföldi partner csendes kivonulása?
Tisztelettel köszönti:
(Dr. Torgyán József)
FKGP