ORSZÁGGYÛLÉSI KÉPVISELÕ
dr. Horn Gyula úrnak
a Magyar Köztársaság miniszterelnöke
Helyben
Tisztelt Miniszterelnök úr!
Az elektronikus média az elmúlt fél évszázadban, hadsereg és fegyverek nélkül,
nagyhatalom lett, mert milliók véleményét formálja, sõt az ifjúság nevelését
is befolyásolja. A tárgyilagos, hasznos, jó szellem¾ m¾sorok építenek, az
elfogultak kárt okoznak. Ha egy rádió-, vagy televízió-állomás
magánvállalkozás, akkor a törvény keretein belül szabadon m¾ködik, de ha mint
a Magyar Rádió és a Magyar Televízió közszolgálati intézmény, akkor nem lehet
öncélú, nem szolgálhatja sem a kormányt, de az ellenzéket sem, csak a
közérdeket.
A rádió és televízió elnökeinek kinevezése körül évekig elhúzódó vitát a
jelenlegi kormányfõ, a köztársasági elnök úrhoz gyorsan benyújtott
elõterjesztésével kívánta lezárni.
A kormány által elérendõ cél - nyilván - a stabilizáció volt, helyette azonban
- jelenleg - a Magyar Televízióban foglalkoztatási bizonytalanság, z¾rzavaros
helyzet alakult ki.
A Televízió programján a hírszolgálatnak egyszer¾en nincs stratégiája, az
egyetlen esti hírm¾sorból hiányzik a vidék Magyarország élete, a belpolitikai
m¾sorok szinte eltüntek és a gazdasági helyzetünk alakulását érintõ és az
emberek megsegítését célzó m¾sorok alig láthatók.
Miközben a Televízió alkalmazottainak jelentõs része - hosszú évek
tisztességes munkája után - feszültségben, félelemben, sõt emberi méltóságában
megalázva dolgozik, kialakult egy sz¾k hatalmi vezetõi kör, akik arrogánsan és
fennhéjázóan intézkednek és miközben a kiadások csökkentése is napirenden van,
egyes kiváltságosak javadalmazása, tehetségüket és eredményüket messze
túllépi.
Kérdezem a Miniszterelnök urat:
1.) Mivel a Televízió elnökét a miniszterelnök úr terjesztette fel a
köztársasági elnök úrhoz kinevezésre, érez-e felelõsséget a Televíziónál
eluralkodott nyugodt munkára alkalmatlan helyzetért?
2.) Helyesnek tartja-e, hogy a Magyar Televíziónál - miközben a közszolgálati
dolgozók munkalehetõségét és így reáljövedelmét csökkentik - egyesek a
közpénzekbõl aránytalanul nagy, személyi jövedelmekhez jussanak?
3.) Mivel a kormány várhatóan a média törvényt rövidesen beterjeszti,
helyesnek tartja-e, hogy a média törvény elfogadásáig ne történjenek olyan
szervezeti és személyi változások, amelyek kész helyzetet teremtenek?
Budapest, 1994. november 30.
dr. Varga László