Magyar Köztársaság Kormánya
T/1233.. számú
törvényjavaslat
a biztosítóintézetekrõl és a biztosítási tevékenységrõl
Budapest, 1995. június Elõadó: Dr. Bokros
Lajos
pénzügyminiszter
72
1995. évi ...... törvény
a biztosítóintézetekrõl és a biztosítási tevékenységrõl
Az Országgyûlés
a biztosítottak érdekeinek védelme,
az öngondoskodás ösztönzése, a biztosítás és a biztosítóintézetek iránti
bizalom növelése,
a biztosítás és a biztosítóintézetek nemzetgazdaságban betöltött szerepének
erõsítése,
a magánbiztosítási rendszer mûködõképességének, megbízhatóságának, a
biztosítási szolgáltatások garanciáinak fokozása,
a biztosítási tevékenység egységes, a vállalkozás szabadságát, a piaci
szereplõk versenyképességét és versenyegyenlõségét garantáló szabályozása,
a társadalombiztosítási szolgáltatásokat kiegészítõ magánbiztosítási
rendszer kialakítása,
a befektethetõ alapok bõvítése,
a biztosítási rendszer megbízható mûködését szolgáló egységes állami
biztosításfelügyeleti rendszer továbbfejlesztése
érdekében a következõ törvényt alkotja:
ELSÕ RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
A törvény hatálya
1. §
(1) E törvény hatálya - a 2. §-ban foglaltak kivételével - kiterjed:
a) a belföldön folytatott biztosítási és azzal közvetlenül összefüggõ,
b) a biztosításközvetítõi és a biztosítási szaktanácsadói,
c) a külföldi székhelyû biztosítóintézet magyarországi képviselete
által folytatott
tevékenységre, valamint
d) a belföldi által külföldi biztosítóval kötött biztosítási
szerzõdésekre.
(2) E törvény rendelkezései a belföldi biztosítóintézet (a továbbiakban:
biztosító) külföldön végzett biztosítási, illetve biztosítói képviseleti
tevékenységére csak abban az esetben terjednek ki, ha a tevékenység helye
szerinti ország jogszabálya vagy nemzetközi szerzõdés eltérõen nem
rendelkezik.
2. §
(1) E törvény hatálya nem terjed ki:
a) a társadalombiztosítási tevékenységre,
b) azon ellátási, támogatási és segélyezési célokat szolgáló intézmény
tevékenységére, amely a rendelkezésre álló eszközök mértékétõl függõen nyújt
szolgáltatást és amelynél a tagsági díjat átalányként határozzák meg,
c) a biztosítás azon módszerére, amelyben a veszélyközösség tagjai arra
vállalnak kötelezettséget, hogy ha a veszélyközösség tagjának meghatározott
káresemény folytán anyagi szükséglete keletkezik, azt egymás közt utólag
felosztják, és a tagokra kiróják a rájuk esõ részt (felosztó-kirovó rendszer),
d) az állami megbízásból vagy állami garanciával végzett exporthitel-
biztosítási tevékenységre,
e) az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárak tevékenységére,
f) a gépjármûvek kötelezõ felelõsségbiztosítási rendszeréhez kapcsolódó
Gépjármû Felelõsségbiztosítási Kárrendezési Alap kezelésére, valamint a
nemzetközi Zöld Kártya Egyezménybõl eredõ feladatok ellátására.
(2) Az (1) bekezdés a) és e) pontjában foglaltak nem érintik a biztosító
arra vonatkozó jogosultságát, hogy külön jogszabályban meghatározott
szolgáltatásokat teljesítsen a társadalombiztosítás és az önkéntes kölcsönös
biztosító pénztárak számára.
(3) Nem terjed ki e törvény hatálya az egyébként biztosítási
tevékenységnek minõsülõ és az 1. számú melléklet A. részének 18. ágazatába
sorolandó segítségnyújtási tevékenységre, ha azt valamely nem biztosítónak
minõsülõ intézmény - a nemzetközi egyezmények által meghatározott feltételek
alapján már e törvény hatályba lépése elõtt is - végezte.
Fogalmak
3. §
E törvény alkalmazásában
1. befolyásoló részesedés:
a./ az olyan közvetlen vagy közvetett tulajdon egy vállalkozásban,
amely összességében a szavazati jogok legalább tíz százalékát biztosítja,
vagy
b./ olyan helyzet, mely a vállalkozásban jelentõs befolyást tesz
lehetõvé, különösen, ha a vállalkozás döntéshozó, ügyvezetõ és felügyelõ
szervei és testületei tagjainak többségét a tulajdonos kinevezheti vagy
elmozdíthatja, vagy szerzõdés alapján döntõ üzleti befolyást gyakorolhat arra
a vállalkozásra, amelynek részvényese vagy tagja. A befolyásoló részesedés
nagyságának megállapításakor a közvetlen és a közvetett tulajdont
(összeadással) egybe kell számítani;
2. belföldi, külföldi: akit/amit a devizajogszabályok devizabelföldinek,
illetve devizakülföldinek minõsítenek;
3. biztosítási ág: a biztosítások kockázati ismérvek alapján elhatárolt
két fõ csoportja: nem-élet (1. számú melléklet), vagy az élet- (2. számú
melléklet) biztosítási ágak;
4. biztosítási ágazat: a biztosítások biztosítási ágon belüli azonos,
illetve egymáshoz hasonló kockázatok alapján elhatárolt alcsoportja;
5. biztosítási módozat: meghatározott biztosítási kockázatokra
kidolgozott feltétel- és teljesítési rendszer;
6. biztosítói ügymenet kihelyezése: a biztosítási ügykezelés valamely
részének, így különösen az üzletszerzési, állománykezelési, a kárrendezési, a
számviteli vagy a vagyonkezelési tevékenységnek a biztosító megbízásából más
jogalany által történõ végzése;
7. biztosítottak érdekének védelme: a biztosítási szolgáltatások anyagi
biztonságának védelme, valamint a biztosítottak jogi biztonságának megóvása;
8. bruttó biztosítási díj: a biztosítási szerzõdésben (egyesületi
alapszabályban) megjelölt és pénzben kifejezett azon ellenérték, amely a
kockázati díjon túlmenõen a biztosító mûködéséhez szükséges költségek,
ráfordítások és a nyereség fedezetét is tartalmazza;
9. együttes biztosítás: díj ellenében szerzõdésben elõre meghatározott
biztosítási kockázatokkal összefüggõ kár bekövetkezése vagy megadott feltétel
elérése esetére több biztosító által közösen, írásban elõre rögzített arányok
mellett teljesítendõ szolgáltatások nyújtása és a kötelezettség-vállalás
mértékének megfelelõ tartalékok biztosítónként elkülönített képzése és
kezelése;
10. értékkövetés: a biztosítás díjának és a biztosítási összegnek - a
kárgyakoriságtól függetlenül - az árszínvonal változásához évente egy
alkalommal történõ hozzáigazítása;
11. feltõkésítési szerzõdés: amelyben az elõre meghatározott egyszeri
vagy rendszeres befizetések ellenében a kötelezett olyan kötelezettségeket
vállal, amelyek idõbeli tartama és összege egyértelmûen meghatározott.
12. induló tõke:
a) a törvény hatálybalépése után alakuló biztosító egyesületek
induló tõkéje a tagok által belépéskor befizetett - az alapszabályban
rögzített mértékû - egyszeri hozzájárulások összege, amelybõl a tagok csak az
egyesület feloszlatásakor, illetve megszûnésekor részesedhetnek, az
alapszabály szerinti mértékben;
b) a törvény hatálybalépése elõtt alakult, biztosítási
tevékenységet folytató egyesületek 1996. január 1-jei induló tõkéje;
1. ha az egyesület éves beszámolóját a 184/1991. /XII. 30./
Korm. rendelet alapján készítette el, akkor az 1995. december 31-i mérlegében
szereplõ induló tõke;
2. ha az egyesület éves beszámolóját a 182/1991./XII. 30./
Korm. rendelet alapján készítette el, akkor az 1995. december 31-i mérlegében
szereplõ jegyzett tõke
összege.
13. jegyzett tõke, saját tõke: a számvitelrõl szóló 1991. évi XVIII.
törvény 26. §-ának (1) - (3) bekezdésében foglalt meghatározás szerint;
14. kockázati díj: a szerzõdés szerinti biztosítási díj azon része, amely
az átvállalt kockázat ellenértéke;
15. kötvénykölcsön: az életbiztosítási jogviszony alapján a biztosító
által a visszavásárlási összeg (Ptk. 565. §) erejéig kamatozó kölcsön
formájában nyújtható - pénzintézeti tevékenységnek nem minõsülõ -
szolgáltatás, amelyet a felek legkésõbb a biztosítási esemény bekövetkeztekor
vagy a szerzõdés megszûntekor számolnak el;
16. közvetett tulajdon: egy vállalkozás ( a továbbiakban : eredeti
vállalkozás) tulajdoni hányadainak, illetve szavazatainak a vállalkozásban
tulajdoni részesedéssel, illetve szavazatokkal rendelkezõ más vállalkozás(ok)
( a továbbiakban: köztes vállalkozás)tulajdoni hányadain, illetve szavazatain
keresztül történõ - a 7. számú melléklet szerint figyelembe vett- birtoklása
vagy gyakorlása;
17. maradékjogok: az életbiztosítási szerzõdés feltételeiben
meghatározott azon jogok, amelyek a díjfizetés elmaradása, illetõleg a
szerzõdésnek a biztosítási összeg kifizetése nélküli megszûnése esetében
fennmaradnak;
18. mintafeltétel: a nyolcadik részben szabályozott Állami
Biztosításfelügyelet (a továbbiakban: Felügyelet) vagy a biztosítók szakmai
érdekképviselete által kidolgozott és a biztosítók rendelkezésére bocsátott
biztosítási szerzõdési feltétel;
19. módozatterv: egy meghatározott veszélyközösségre kialakított, a
biztosító által terjeszteni kívánt szolgáltatási rendszer alkalmazhatóságáról
kidolgozott terv, amely tartalmazza a szerzõdési feltételeket, a
díjkalkulációt és az eredménytervet;
20. technikai kamat: az a kamat, amellyel a biztosító az élet- és
járadékbiztosítási díj, illetve a baleset- és felelõsségbiztosítási járadék
megállapításakor kalkulál;
21. vagyoni biztosíték: pénzintézetnél lekötött és elkülönítetten kezelt
pénzösszeg (pénzbeli letét, illetve az állam, vagy a pénzintézet által
kibocsátott vagy garantált, a letétbe helyezéstõl számított hat hónapnál
hosszabb lejáratú, azonnal beváltható vagy értékesíthetõ, hitelviszonyt
megtestesítõ értékpapír-letét) vagy bankgarancia;
22. viszontbiztosítási tevékenység: a biztosítási tevékenységet folytató
által vállalt kockázat egy részének vagy egészének szerzõdésben elõre
meghatározott feltételek alapján, díjfizetés ellenében más biztosító által
történõ átvállalása.
A biztosítási tevékenység, a biztosításközvetítõ
és a biztosítási szaktanácsadói
tevékenység alapfeltételei
4. §
A biztosítási tevékenység biztosítási szerzõdésen, jogszabályon vagy
tagsági jogviszonyon alapuló kötelezettség-vállalás, mely során a biztosító
megszervezi az azonos, vagy hasonló kockázatoknak kitett személyek közösségét
(veszélyközösség), matematikai és statisztikai eszközökkel felméri a
biztosítható kockázatokat, megállapítja a kockázatvállalás ellenértékét
(díját), meghatározott tartalékokat képez, a létrejött jogviszony alapján a
kockázatot átvállalja és teljesíti a szolgáltatásokat.
5. §
(1) Biztosítási, biztosításközvetítõi és biztosítási szaktanácsadói
tevékenységet Magyarországon csak a Felügyelet engedélyével rendelkezõ,
belföldi székhelyû biztosító, biztosítási alkusz, biztosítási ügynök és
biztosítási szaktanácsadó végezhet.
(2) Viszontbiztosítási tevékenységet külföldi székhelyû biztosító is
végezhet.
(3) Biztosítási tevékenységet csak biztosító végezhet.
(4) Biztosító a 4. § szerinti biztosítási és azzal közvetlenül összefüggõ
tevékenységen kívül más üzletszerû tevékenységet nem folytathat, kivéve:
a) a matematikai eljáráson alapuló feltõkésítési szerzõdés kötését, és az
ezzel összefüggõ szolgáltatások teljesítését,
b) a feltõkésítési szerzõdés viszontbiztosítását, a feltõkésítési
szerzõdésbõl származó vagyonnak a biztosító általi kezelését, ha az a tõke
megõrzésére vonatkozó biztosítási garanciával vagy egy minimális hozadékra
vonatkozó kötelezettség-vállalással kapcsolódik össze,
c) a biztosító pénzeszközeinek a biztosító általi kezelését és
befektetését, ideértve a határidõs, opciós és más értékpapír-piaci ügyleteket,
illetve hasonló pénzügyi mûveleteket is, ha a biztosító már meglévõ
vagyontárgyainak értékmegõrzését vagy a késõbbiekben megszerzendõ
értékpapírjai árfolyam- és kamatkockázata csökkentését szolgálja és az ebbõl
adódó teljesítési kötelezettség nem veszélyezteti a biztosító biztonsági
tõkéjét.
(5) Belföldi biztosításközvetítõ és biztosítási szaktanácsadó külföldi
biztosítóval a (6) bekezdésben meghatározottakon túl
a) külföldivel a belföldön lévõ ingó és ingatlan vagyonára kötött
vagyonbiztosítási,
b) a belföldön tartózkodó külföldi természetes személy betegség-, baleset-,
és kockázati haláleseti biztosítási
szerzõdések tekintetében köthet közvetítõi és szaktanácsadói szerzõdést.
(6) Belföldi külföldi biztosítóval nem köthet biztosítási szerzõdést,
kivéve
a) a devizajogszabályokban meghatározott külföldön munkátvállaló
betegségi-, baleseti és kockázati halálesetre szóló életbiztosítási, külföldön
lévõ ingó vagyonára, bérelt lakására vagyon-, illetõleg felelõsségbiztosítási
szerzõdést,
b) az a) pont alá nem esõ, 90 napot meghaladó külföldi tartózkodása
idejére betegségi, baleseti és kockázati halálesetre szóló életbiztosítási
szerzõdést,
c) a devizajogszabályok szerint megengedett módon megszerzett, külföldön
lévõ ingatlanára, ajándékba kapott vagy örökölt ingó vagyontárgyaira vagyon-
illetõleg felelõsségbiztosítási szerzõdést,
d) a devizajogszabályokban meghatározott nemzetközi gazdasági
tevékenységet folytató vállalkozó e tevékenység keretei között a külföldön
bekövetkezõ biztosítási eseményre vonatkozó biztosítási szerzõdést és
e) a belföldi biztosítónak külföldi biztosítóval kötött
viszontbiztosítási, külföldi kockázatra együttbiztosítási, valamint kockázat-
megosztási és segítségnyújtási, valamint
f) a belföldi biztosítónak a biztosítási szolgáltatások
lebonyolítására kötött megállapodását.
(7) Belföldi biztosító belföldi kockázatra kötendõ biztosítási
szerzõdéshez nem vehet igénybe külföldi biztosításközvetítõt vagy külföldi
biztosítási szaktanácsadót.
(8) A belföldi és külföldi között létrejött biztosítási szerzõdések
alapján teljesítendõ deviza átutalásokra (fizetésekre) a devizajogszabályok
rendelkezései az irányadóak.
(9) Abban a kérdésben, hogy valamely tevékenység e törvény értelmében
biztosítási- vagy azzal közvetlenül összefüggõ tevékenységnek minõsül-e, vitás
esetben - az érintett más államigazgatási szervek véleményét kikérve - a
Felügyelet határoz. Az e tárgyban hozott jogerõs határozat ellen bírósági
felülvizsgálatnak nincs helye.
MÁSODIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÁS RENDSZERE
I. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI RENDSZER ALAPINTÉZMÉNYEI
A biztosítók
6. §
(1) Biztosító részvénytársaságként, szövetkezetként vagy egyesületként
mûködhet.
(2) Az egyes szervezeti formákra
a) biztosító részvénytársaság esetén a gazdasági társaságokról szóló
1988. évi VI. törvény (a továbbiakban: Gt.),
b) biztosítószövetkezet esetén a szövetkezetekrõl szóló 1992. évi I.
törvény (a továbbiakban: Szvt.),
c) biztosítóegyesület esetén az egyesülési jogról szóló 1989. évi II.
törvény (a továbbiakban: Et.)
elõírásait az e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
A biztosító részvénytársaság
7. §
(1) A biztosító részvénytársaság az engedélyezett biztosítási ágon belül
a biztosítási tevékenységet teljes körûen végezheti.
(2) A biztosító részvénytársaság
a) csak névre szóló részvényt bocsáthat ki,
b) 43. § szerinti jegyzett tõkéjén belül, a pénzbeli hozzájárulás
legkisebb mértéke hetven százalék,
c) 43. § szerinti jegyzett tõkéjén belül a nem pénzbeli hozzájárulásban
nem szerepelhetnek a számvitelrõl szóló 1991. évi XVIII. törvény (a
továbbiakban: Szt.) szerinti immateriális javak,
d) cégjegyzékbe történõ bejegyzésére csak akkor kerülhet sor, ha a
pénzbeli hozzájárulás teljes egészében befizetésre került.
A biztosító szövetkezet
8. §
(1) Biztosító szövetkezetet legalább húsz tag alapíthat.
(2) A biztosító szövetkezet cégnevében, hirdetésében vagy bármely más
módon használt elnevezésében köteles egyértelmûen utalni arra, hogy
szövetkezeti formában tevékenykedik.
9. §
(1) A biztosító szövetkezet tagjai által jegyzett, az alapításhoz
minimálisan szükséges, 43. § szerinti részjegytõkén belül a pénzbeli
hozzájárulásnak legalább hetven százalékot kell elérnie.
(2) A 43. § szerinti részjegytõkén belüli nem pénzbeli hozzájárulásban
nem szerepelhetnek az Szt. szerinti immateriális javak.
10. §
(1) Egy részjegy összege legalább tízezer forint.
(2) A biztosító szövetkezetnek a cégjegyzékbe történõ bejegyzésére csak
akkor kerülhet sor, ha a részjegyek pénzbeli hányadát teljes egészében
befizették.
11. §
(1) A biztosító szövetkezet - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével -
az alapszabályában meghatározott biztosítási ágban és ágazatban folytathat
tevékenységet.
(2) A biztosító szövetkezet hitel- és kezesi biztosítást nem mûvelhet.
(3) A Felügyelet a biztosító szövetkezet biztonságos mûködése érdekében
részleges viszontbiztosításba adási kötelezettséget írhat elõ.
12. §
(1) Az Szvt. 17. §-ában foglaltakon felül meg kell határozni az
alapszabályban:
a) a biztosító szövetkezet tevékenységi körét biztosítási ág, ágazat
szerint,
b) a biztosító szövetkezet adózott eredményének felhasználási elveit,
c) az ügyvezetõ igazgató személyét.
(2) Az alapszabály rendelkezhet úgy, hogy a szövetkezet tagja - az
alapszabályban megjelölt esetekben, módon és mértékig - a közgyûlés döntése
alapján pótbefizetésre kötelezhetõ.
13. §
Igazgatósági tagnak választható az is, aki nem tagja a biztosító
szövetkezetnek, illetve nem áll azzal munkaviszonyban.
14. §
A felügyelõ bizottság tagja a biztosító szövetkezettel munkaviszonyban
nem állhat. Tagja lehet a felügyelõ bizottságnak az is, aki nem tagja a
biztosító szövetkezetnek.
15. §
(1) A volt tag (vagy örököse) részére az elszámolás alapján kifizetést
nem lehet teljesíteni, ha ennek következtében a szövetkezet nem felelne meg a
minimális szavatolótõkére vonatkozó elõírásoknak (74-75. §), vagy a 140. § (1)
a-c.) pontjában meghatározott szükséghelyzet következne be.
(2) Az (1) bekezdés alapján a kifizetés legfeljebb 4 évig halasztható.
(3) A volt tag (örököse) a vele való elszámolásig részesedik a
szövetkezet eredményébõl.
A biztosító egyesület
16. §
A biztosító egyesület olyan önkéntesen létrehozott, kölcsönösségi alapon
mûködõ szervezet, amely kizárólag tagjai részére, a tagsági hozzájárulás
ellenében, a biztosítási feltételekben meghatározott biztosítási események
bekövetkezése esetében, biztosítástechnikai elvek alapján, elõre meghatározott
szolgáltatást nyújt.
17.§
(1) Biztosító egyesületet természetes személyek, jogi személyek, valamint
ezek jogi személyiséggel nem rendelkezõ szervezetei hozhatnak létre és
mûködtethetnek.
(2) A 43. § szerinti induló tõkén belül a pénzbeli hozzájárulásnak
legalább hetven százalékot kell elérnie.
(3) Biztosító egyesület bírósági nyilvántartásba vételére csak akkor
kerülhet sor, ha az induló tõke pénzbeli hozzájárulási részét teljes egészében
befizették.
(4) A biztosító egyesület nevében, hirdetésében vagy bármely más módon
használt elnevezésében köteles egyértelmûen utalni arra, hogy egyesületi
formában tevékenykedik.
18. §
(1) A biztosító egyesület - a (2) bekezdésben foglaltak kivételével - az
alapszabályában meghatározott biztosítási ágban és ágazatban folytathat
biztosítási tevékenységet.
(2) A biztosító egyesület hitel- és kezesi biztosítási, valamint
viszontbiztosításba vételi tevékenységet nem mûvelhet.
(3) A biztosító egyesület szolgáltatásait üzleti tervben kell rögzíteni.
19. §
A biztosító egyesület alapszabályában rendelkezni kell:
a) az egyesület nevérõl és székhelyérõl,
b) céljáról és tevékenységi körérõl,
c) a tagsági jogviszony keletkezésének és megszûnésének módjáról,
d) az egyesület szervezetérõl,
e) induló tõkéjérõl és annak befizetési módjáról,
f) a tagsági hozzájárulás biztosítási ágazatonként meghatározott
mértékérõl, fizetésének módjáról,
g) az eredmény felhasználási elveirõl,
h) a veszteség rendezésének módjáról,
i) a szükségessé váló pótlólagos befizetési kötelezettség elõírásáról,
illetve a szolgáltatás csökkentésének lehetõségérõl,
j) megszûnés esetén az egyesületi vagyon felhasználásáról, a fennálló
kötelezettségek rendezésérõl.
20. §
A tárgyévi nyereségnek az alapszabályban meghatározott részét az
alapszabályban meghatározott formában és mértékben kell visszajuttatni a
biztosítottaknak.
21. §
(1) Pótlólagos befizetési kötelezettséget az egyesület legfelsõbb szerve
írhat elõ, ha más források nem elégségesek a tárgyévi kötelezettségek
teljesítésére.
(2) A tagdíjakat és pótlólagos befizetéseket, valamint az egyesületnek a
tagsági hozzájárulás alapján nyújtott biztosítói szolgáltatásait azonos
feltételek esetén azonos alapelvek szerint kell megállapítani.
(3) Pótlólagos befizetést csak olyan mértékben lehet elõírni, amilyen
mértékben az év folyamán a tagdíjak növelésére vagy a szolgáltatások
leszállítására került sor.
22. §
A Felügyelet a biztosító egyesület biztonságos mûködése érdekében
részleges viszontbiztosításba adási kötelezettséget írhat elõ.
23. §
(1) A biztosító egyesület tagjai legalább háromnegyedének hozzájárulása
szükséges az egyesület feloszlásához.
(2) Biztosító egyesület feloszlása esetén a tagok biztosítási jogviszonya
a feloszlás kimondását követõ harmincadik napon szûnik meg.
24. §
Egyesület szakosított biztosító egyesületként is alapítható, ha
a) rendelkezik az engedélyezéshez szükséges induló tõkével,
b) tevékenysége során csak a Felügyelet által elfogadott
mintafeltételeket alkalmazza.
25. §
A szakosított biztosító egyesület az általa vállalt kockázatot nem
adhatja teljes egészében viszontbiztosításba.
II. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI RENDSZER EGYÉB RÉSZTVEVÕI
Külföldi biztosító magyarországi képviselete
26. §
(1) Külföldi székhelyû biztosító Magyarországon tartós képviseletet (a
továbbiakban: képviselet) létesíthet. A képviselet jogi személy.
(2) A képviselet a képviselt biztosító nevében annak tevékenységét
ismerteti.
(3) A képviselet biztosítási-, biztosításközvetítõi és biztosítási
szaktanácsadói tevékenységet nem végezhet.
(4) A képviselet megnevezésében szerepelnie kell a képviselt biztosító
nevének és a képviseleti jellegre történõ utalásnak.
27. §
(1) A képviselet létesítését 30 napon belül a Felügyeletnek be kell
jelenteni. A bejelentésnek tartalmaznia kell:
a) a képviselt biztosító nevét, szervezeti formáját, székhelyét,
bejegyzésének helyét és idõpontját, tevékenységi körét, vagyonára és
gazdálkodására vonatkozó fõbb adatait,
b) a képviselet által végezni kívánt tevékenység megjelölését és az
alkalmazni kívánt vezetõ(k) adatait,
c) a képviselet címét.
(2) A képviselet vezetõje csak büntetlen elõéletû személy lehet.
(3) A képviselet harminc napon belül köteles bejelenteni a Felügyeletnek
a) megszûnését,
b) címének, fontosabb adatainak megváltozását,
c) a képviseletet vezetõ/k/ személyének és adatainak megváltozását.
Biztosításközvetítõk
28.§
(1) A biztosításközvetítõi tevékenység a biztosítási szerzõdés
létrehozására közvetlenül irányuló rendszeres üzletszerû tevékenység.
(2) Biztosításközvetítõi tevékenységet biztosítási alkusz, valamint
biztosítási ügynök végezhet.
(3) Az alkusz ügynöki tevékenységet nem végezhet.
Biztosítási alkusz
29. §
(1) A biztosítási alkusz a biztosítási, illetve viszontbiztosítási
szerzõdést annak a félnek az írásbeli megbízása alapján közvetíti, aki a
biztosítás (viszontbiztosítás) létrejötte esetén a biztosított
(viszontbiztosított) vagy a biztosítóval szerzõdõ fél pozíciójába kerül. Az
alkusz biztosítóval állandó megbízást nem létesíthet. Nem minõsül állandó
megbízásnak ugyanakkor az a megállapodás, amelyben a biztosító és az alkusz a
közvetített szerzõdések jutalékáról rendelkezik.
(2) Az alkusz e tevékenységéért attól a biztosítótól jogosult díjazásra
(jutalék, költségtérítés), amely az alkusz közvetítésével létrejött
szerzõdésben a biztosítási (viszontbiztosítási) kockázatot elvállalja.
(3) A biztosítási alkusz elõkészíti a biztosítási szerzõdés megkötését.
Tevékenysége kiterjedhet a megbízó képviseletében a szerzõdés megkötésére, a
megbízó igényeinek érvényesítésében történõ közremûködésre. A biztosító
ezirányú meghatalmazása esetén jogosult a biztosítási díj átvételére,
valamint a szerzõdés teljesítésében és lebonyolításában való közremûködésre.
(4) A biztosítási alkusz a tevékenysége során a biztosítási szakmai
szabályokat mindenkor megtartva köteles eljárni. A biztosítási alkusz e
kötelezettsége elmulasztásáért (alkuszi mûhiba), így különösen a téves
tanácsadásért, a szabálytalan díjkezelésért, a nyilatkozatok késedelmes
továbbításáért, felelõs.
(5) Ha az alkuszi megbízást, a megbízó a - megbízási szerzõdésnek
megfelelõ - biztosítási ajánlat közvetítése után felmondta, az alkusznak a
megbízás teljesítésével felmerült költségei megtérítésére a megbízó köteles.
(6) A biztosítási alkusz - az 5. § (2), (5) valamint (6) bekezdésében
foglaltak kivételével - csak belföldi biztosító szerzõdését közvetítheti.
30. §
(1) Biztosítási alkuszi tevékenységet a Felügyelet engedélye alapján -
csak olyan részvénytársaság, vagy legalább ötmillió forint törzstõkével
folyamatosan rendelkezõ korlátolt felelõsségû társaság végezhet, amely e
tevékenységét kizárólagosan végzi.A Felügyelet külön engedélye alapján -
indokolt esetben - a biztosítással vagy a biztosítási alkuszi tevékenységgel
közvetlenül összefüggõ tevékenységet is folytathat.
(2) A biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságnak a
29. § (5) bekezdése szerinti felelõssége biztosítására mindenkor legalább
káreseményenkénti huszonötmillió forint összegû felelõsségbiztosítással, vagy
tízmillió forint vagyoni biztosítékkal kell rendelkeznie. A Felügyelet az
engedélyt azzal a feltétellel adja meg, hogy az alkuszi gazdasági társaság a
tevékenységét csak akkor kezdheti el, ha kilencven napon belül igazolja a
Felügyeletnek a felelõsségbiztosítási szerzõdés megkötését, vagy a vagyoni
biztosíték meglétét.
(3) Az (1) bekezdés szerinti gazdasági társaságnál az alkuszi tevékenység
irányítója csak az a személy lehet, aki
a) büntetlen elõéletû,
b) egyetemi vagy fõiskolai végzettséggel rendelkezik, továbbá
c) korábban biztosítónál, biztosítási alkuszi tevékenységet folytató
gazdasági társaságnál, a Felügyeletnél, illetve központi közigazgatási
szervnél, vagy a megfelelõ szakmai érdekképviseleti szervnél legalább három
évig biztosítás-szakmai vezetõ beosztást töltött be, vagy biztosítási
szaktanácsadóként mûködött, vagy nyolcéves szakmai munkaviszonnyal
rendelkezik,
d) kizárólag az adott gazdasági társaságnál folytatja az alkuszi
tevékenységet,
e) biztosítóval nem áll munkaviszonyban, vagy munkavégzésre irányuló
egyéb jogviszonyban.
(4) Biztosítási alkusz csak a Felügyelet erre vonatkozó engedélye alapján
alapíthat más biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságot,
szerezhet ilyen tevékenységet folytató társaságban befolyásoló részesedést,
létesíthet fiókot, illetve külföldön képviseletet.
31. §
(1) A biztosítási alkuszi tevékenység megkezdéséhez szükséges engedély
kiadását a Felügyelet megtagadja, ha az alkusz nem rendelkezik a 30. § (1) és
(2) bekezdésében meghatározott feltételekkel, illetve a társaságnak nincs
olyan, a 30. § (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek megfelelõ tagja
vagy alkalmazottja, aki alkalmas a biztosítási alkuszi tevékenység
irányítására.
(2) Biztosítási alkusz engedélyének megtagadásáról a Felügyelet köteles
utólag tájékoztatást adni a nyolcadik rész ötödik fejezetében meghatározott
Biztosításfelügyeleti Bizottságnak.
32. §
(1) A biztosítási alkusz köteles a lebonyolított biztosítási ügyletekrõl
a 93. - 96. § szabályainak betartásával egyedi azonosításra alkalmas
nyilvántartást vezetni.
(2) A nyilvántartás egyedi azonosításra nem alkalmas fõbb adatait
tartalmazó éves jelentést - amelyrõl külön jogszabály rendelkezik - a
tárgyévet követõ év március 31-ig a Felügyeletnek be kell küldeni.
33. §
(1) A biztosítási alkusz engedélyét a Felügyelet akkor vonhatja vissza,
ha
a) az e törvényben elõírt engedélyezési és mûködési feltételek
bármelyikének nem felel meg,
b) a biztosításközvetítés során olyan módszert alkalmaz, amellyel más
személyek terhére ígér különleges elõnyöket arra az esetre, ha a biztosított
vagy a szerzõdõ fél más személyt azonos vagy hasonló biztosítási szerzõdés
megkötésére bír rá,
c) az alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaság a
biztosításközvetítés során a megbízótól olyan befektetést igényel, amelyet
részben vagy egészben olyan más személyekre hárít át, akiket hasonló vagy
azonos biztosítási szerzõdésre kell rábírnia,
d) nyilvántartása, illetve az éves beszámolója nem felel meg a
valóságnak,
e) mûködése súlyosan vagy ismétlõdõen sérti a biztosítottak érdekeit,
f) a folyamatos és a rendkívüli ellenõrzés során bebizonyosodik, hogy a
tevékenységére vonatkozó jogszabályokat ismételten és súlyosan megsértette.
(2) Biztosítási alkusz engedélyének a Felügyelet által történõ
visszavonása elõtt ki kell kérni az alkuszok és a biztosítók érdekképviseleti
szervének, valamint a Biztosításfelügyeleti Bizottságnak a véleményét.
(3) Biztosítási alkusz engedélyének visszavonásáról a Felügyelet köteles
utólag tájékoztatást adni a Biztosításfelügyeleti Bizottságnak.
Biztosítási ügynök
34. §
(1) A biztosítási ügynök a biztosító megbízása alapján végzi a
biztosításközvetítõi tevékenységet.
(2) Az ügynöknek megbízási díj (jutalék) csak a megkötött, illetve
fenntartott biztosítási szerzõdés után jár.
(3) A biztosítási ügynök megbízotti minõségében való károkozásáért a
biztosító felelõs.
(4) A biztosítási ügynök a biztosításközvetítõi tevékenységet a biztosító
által kiállított igazolvány alapján folytathatja.
Vezérügynök
35. §
(1) A vezérügynök a biztosító azon ügynöke, akinek a biztosító teljes
körû felhatalmazást adott mindannak a jogkörnek az ellátására, amely a
biztosító üzletviteléhez szükséges, így a szerzõdés megkötésére, a kötvény
kiállítására és a biztosítási díj átvételére is.
(2) A biztosító a vezérügynöki megbízást köteles a Felügyeletnek
bejelenteni.
Biztosítási szaktanácsadó
36. §
(1) A biztosítási szaktanácsadó a megbízási szerzõdés alapján, díj
ellenében nyújt a biztosítási tevékenységgel összefüggõ szaktanácsot;
biztosítási (viszontbiztosítási) szerzõdést nem közvetíthet.
(2) A biztosítási szaktanácsadó tevékenységét csak a Felügyelet
engedélyével kezdheti el, illetõleg folytathatja.
(3) A biztosítási szaktanácsadó köteles az engedély kézhezvételét követõ
kilencven napon belül e tevékenységére, káreseményenként legalább
tizenötmillió forint összegû felelõsségbiztosítást kötni vagy ötmillió forint
összegû vagyoni biztosítékkal rendelkezni.
(4) Biztosítási szaktanácsadóként, illetve biztosítási szaktanácsadói
tevékenységet folytató gazdasági társaságnál a biztosítási szaktanácsadói
tevékenység irányítójaként csak az a személy járhat el, aki
a) büntetlen elõéletû,
b) felsõfokú végzettséggel, továbbá
c) a külön jogszabályban elõírt tanácsadói szintû biztosítási
szakképesítéssel rendelkezik.
(5) A biztosítási szaktanácsadói tevékenység megkezdéséhez szükséges
engedélyt a Felügyelet akkor tagadhatja meg, ha a szaktanácsadó nem
rendelkezik a (4) bekezdésben meghatározott feltételekkel.
37. §
(1) A biztosítási szaktanácsadó engedélyét a Felügyelet akkor vonhatja
vissza, ha a szaktanácsadó
a) nem rendelkezik a 36. § (3) vagy (4) bekezdésében meghatározott
feltételekkel,
b) biztosítási vagy biztosításközvetítõi tevékenységet folytat,
c) mûködése súlyosan és ismétlõdõen sértette a biztosítottak érdekeit,
d) a folyamatos ellenõrzése során bebizonyosodik, hogy a tevékenységére
vonatkozó jogszabályokat ismételten és súlyosan megsértette.
(2) A biztosítási szaktanácsadó engedélyének a Felügyelet által történõ
visszavonása elõtt - a szaktanácsadók érdekképviseleti szerve véleményének
megkérése után - ki kell kérni a Biztosításfelügyeleti Bizottság véleményét.
(3) A biztosítási szaktanácsadó engedélyének visszavonásáról a Felügyelet
köteles utólag tájékoztatást adni a Biztosításfelügyeleti Bizottságnak.
Anyabiztosító, leánybiztosító
38. §
Anyabiztosító, illetve leánybiztosító az a Magyarországon bejegyzett
biztosító, amely a Szt. 8/A. § értelmében anyavállalatnak, illetve
leányvállalatnak minõsül.
Az elnevezés védelme
39. §
(1) Cégnevében, hirdetésében, vagy bármely más módon a "biztosító",
"biztosításközvetítõ", "biztosítási ügynök", "biztosítási alkusz"vagy
"biztosítási szaktanácsadó" elnevezést, annak bármely szóösszetételben történõ
használatát csak az e törvényben elõírtaknak megfelelõen alapított és
mûködtetett biztosító, biztosításközvetítõ vagy biztosítási szaktanácsadó
szerepeltetheti.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezései nem vonatkoznak
a) a Felügyeletre, a biztosítók és a biztosításközvetítõk, valamint a
biztosítási szaktanácsadók szakmai érdekképviseleti szervezeteire,
b) oktatási és tudományos szervezetekre, továbbá
c) a jogszabály által létrehozott szervezetekre, alapokra.
(3) Abban a kérdésben, hogy egy vállalkozás az (1) bekezdés alapján
jogosult-e az ott megjelölt elnevezés használatára, a Felügyelet határoz.
HARMADIK RÉSZ
ENGEDÉLYEZÉS
I. FEJEZET
ENGEDÉLYEZÉSI TÁRGYKÖRÖK
40. §
(1) A Felügyelet engedélye szükséges:
a) a biztosítási tevékenység megkezdéséhez (41 - 45. §) és
megszüntetéséhez,
b) a biztosítási tevékenység módosításához (54. §),
c) az 57. § (2) bekezdésben meghatározott biztosítási módozatok
mûveléséhez,
d) a biztosítási állomány átruházáshoz (55. §),
e) a biztosító átalakulásához, egyesüléséhez, szétválásához,
f) a biztosítási alkuszi és biztosítási szaktanácsadói tevékenység
megkezdéséhez (29.-30.§, 36. §),
g) a biztosító biztosítástechnikai tartalékainak és minimális biztonsági
tõkéjének meghatározott mértéket meghaladó befektetéséhez,
h) a belföldi székhelyû biztosító által külföldön mûködõ biztosító,
biztosítási alkusz vagy biztosítási szaktanácsadó alapításához, vagy külföldi
biztosítóban, biztosítási alkuszi vagy biztosítási szaktanácsadói
tevékenységet folytató gazdasági társaságban részesedés megszerzéséhez,
külföldi képviselet, fiók létesítéséhez,
i) a belföldi székhelyû biztosítási alkusz által külföldön mûködõ
biztosítási alkuszi vagy biztosítási szaktanácsadói tevékenységet folytató
gazdasági társaság alapításához, továbbá abban vagy biztosítóban befolyásoló
részesedés szerzéséhez, illetve külföldi tartós képviselet, fiók
létesítéséhez,
j) a 68. § (1) bekezdése szerinti részesedés megszerzéséhez,
k) szakosított egyesület mintafeltételéhez.
(2) A Felügyelet az engedélyezés tárgyában e törvény rendelkezései, a
biztosításra vonatkozó egyéb jogszabályok alapján, továbbá a biztosítottak
(szerzõdõ felek, kedvezményezettek) érdekeire és a biztosító kötelezettségei
teljesítésére tekintettel dönt.
(3) Az (1) bekezdés e) pontja szerinti esetekben a Felügyelet mindazon
feltételek meglétét vizsgálja, amelyeket a tevékenység megkezdésének
engedélyezése során.
(4) Az (1) bekezdés h) és i) pontjában, valamint - ha a biztosítási
állományt külföldön bejegyzett biztosítótól veszik át - d) pontjában
foglaltak engedélyezése során a Felügyelet vizsgálja azt is, hogy a
devizajogszabályok rendelkezéseit megtartották-e. A kiadott felügyeleti
engedély nem mentesíti azonban a kérelmezõt a tevékenység helye szerinti
ország elõírásai által megkívánt egyéb engedélyek megszerzése alól.
A biztosítási tevékenység megkezdésének feltételei
41. §
(1) A biztosítási tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély iránti
kérelemnek tartalmaznia kell:
a) az alapszabályt (alapító okiratot),
b) a biztosítási tevékenység megkezdéséhez szükséges tõke meglétének
igazolását,
c) az üzleti tervet,
d) a személyi és tárgyi feltételek meglétének igazolását.
(2) Az engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha
a) a kérelmezõ nem rendelkezik a tevékenység megkezdéséhez szükséges, 43.
§ szerinti tõkével,
b) a befolyásoló részesedést szerezni kívánóval szemben a 68. § (3)
bekezdésében foglalt kizáró okok valamelyike fennáll,
c) üzleti terve nem felel meg a 44. § rendelkezéseinek, továbbá nem nyújt
elegendõ alapot a biztosítottak számára e biztosítási szolgáltatások
teljesítésére,
d) nem rendelkezik az e törvény által elõírt személyi és tárgyi
feltételekkel.
(3) A kérelem elutasítása elõtt ki kell kérni a Biztosításfelügyeleti
Bizottság véleményét.
42. §
(1) A Felügyelet a tevékenységi engedélyt - kérelemre - biztosítási
áganként és azon belül a biztosító által mûvelhetõ ágazatonként adja ki.
(2) Biztosító élet- és nem-élet biztosítási ág együttes mûvelésére nem
alapítható, kivéve a kizárólag viszontbiztosítási tevékenységet folytató
biztosítót, valamint az életbiztosítási ágat mûvelõ biztosítónak az 1. számú
melléklet A. részének 1. és 2. pontjában meghatározott kockázatok
életbiztosítási kockázatokkal együtt, egy szerzõdésben történõ együttes
vállalását.
(3) A nem-életbiztosítási ágra vonatkozó engedély többféle ágazatnak a 1.
számú melléklet C. részében meghatározott módon történõ együttes mûvelésére is
kiterjedhet.
43. §
(1) A biztosító tevékenységének megkezdésekor a részvénytársaságnak
legalább olyan nagyságú jegyzett tõkével, a szövetkezetnek részjegytõkével,
az egyesületnek induló tõkével kell rendelkeznie, amely elegendõ
a) a mûködés megkezdéséhez szükséges személyi és tárgyi feltételek
biztosítására (organizációs tõkerész), valamint
b) a tevékenység megkezdésekor és folytatásakor felvállalt kockázatokból
adódó kötelezettségek teljesítésére (minimális biztonsági tõkerész).
(2) A minimális organizációs tõkerész értéke
a) részvénytársaságnál százmillió forint,
b) biztosító szövetkezetnél ötvenmillió forint,
c) általános biztosítóegyesületnél egymillió forint,
d) szakosított biztosítóegyesületnél félmillió forint.
(3) A minimális biztonsági tõkerész értékét biztosítási ágazatonként és
szervezettípusonként kell megállapítani a 77. - 78. § elõírásai szerint.
Az üzleti terv
44. §
(1) Az üzleti terv tartalmazza a biztosítási tevékenység terjedelmét,
továbbá a biztosítási szerzõdésben vállalt kötelezettségek teljesítése
szempontjából jelentõséggel bíró tényeket és adatokat, így különösen
a) a mûvelni kívánt biztosítási ág és ágazat vagy kockázati csoport
megnevezését,
b) a mûködési terület meghatározását,
c) az engedélyköteles módozat esetén a 58. §-ban elõírt és a 3. számú
mellékletben meghatározott módozattervet,
d) a tevékenység megkezdéséhez szükséges tõke nagyságát és összetételét,
e) az igazgatási, értékesítési és kárrendezési hálózat kiépítésének
igényét, becsült költségeit és az ezek finanszírozására szolgáló pénzügyi
eszközöket.
(2) Az üzleti tervnek tartalmaznia kell az (1) bekezdésben foglaltakon
túlmenõen a biztosító elsõ három éves tevékenységére vonatkozó becslést
a) a mûködési költségekre, különös tekintettel az általános költségekre
és a jutalék ráfordításokra,
b) a tervezett állomány darabszámára és állománydíjára módozatonként,
c) a díjbevétel és a kárkifizetés módozatonkénti várható alakulására,
d) a likviditási helyzet várható alakulására,
e) a biztosítási szerzõdésbõl eredõ kötelezettségek és a minimális
szavatoló tõke fedezetéhez szükséges pénzügyi eszközökre.
(3) Az üzleti tervnek a (2) bekezdésben foglaltakon túl tartalmaznia kell
a viszontbiztosításra vonatkozó elképzeléseket.
(4) Az (1) - (3) bekezdésekben foglaltakon kívül az üzleti tervnek
tartalmaznia kell a devizajogszabály alapján külföldi pénznemben köthetõ,
illetve kifizethetõ módozat ismertetését is.
A biztosítási szerzõdési feltételek
45. §
A biztosítási szerzõdés feltételeként minimálisan a következõket kell
rögzíteni:
a) a biztosítási esemény meghatározását,
b) a biztosítási esemény bejelentésének módját, határidejét,
c) a díjfizetésre, illetve a biztosítottnak, szerzõdõ félnek,
kedvezményezettnek a szerzõdésbõl eredõ jogaira és kötelezettségeire, azok
teljesítésének módjára, idejére, teljesítésük elmaradásának következményeire
vonatkozó rendelkezéseket,
d) a biztosító szolgáltatásának megjelölését, a teljesítés módját,
idejét, külön feltételeit, a biztosító mentesülésének vagy szolgáltatása
korlátozásának feltételeit,
e) értékkövetés esetén annak részletes szabályait,
f) a szerzõdés megszûnése esetére a biztosított, szerzõdõ fél,
kedvezményezett jogainak és a biztosító kötelezettségeinek ismertetését,
g) életbiztosítási ág befektetési hozamának visszajuttatása
esetén a felosztás szabályait,
h) betegség-, baleset- és felelõsségbiztosítás esetén -
amennyiben járadékfizetéssel jár - a járadék tõkésítésére
vonatkozó szabályokat,
i) az egyes igények elévülési idejét,
j) életbiztosításnál, amennyiben maradékjog, illetve
életbiztosítási kötvénykölcsön nyújtásra lehetõség van, azok
részletes szabályait.
II. FEJEZET
46. §
SZEMÉLYI FELTÉTELEK
(1) A biztosító a biztosítási tevékenység folytatásához a (7) bekezdésben
foglalt kivétellel
a) általa megnevezett elsõ számú vezetõt,
b) vezetõ biztosításmatematikust (aktuáriust),
c) vezetõ jogtanácsost,
d) számviteli rendért felelõs vezetõt,
e) belsõ ellenõrt
köteles alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti vezetõk alkalmazásuk (választásuk) elõtt
kötelesek kérelmezni a Felügyelettõl jó üzleti hírnevük ( 52. §) megálla-
pítását.
(3) Amennyiben a biztosító a 2. számú mellékletben meghatározott
élettípusú biztosítási ágba, vagy az 1. számú melléklet nem-életbiztosítási ág
A. részének 1. és 2. számú ágazatába tartozó tevékenységet folytat, vezetõ
orvost is köteles alkalmazni.
(4) Szakosított biztosítási egyesület legalább az (1) bekezdés a)
pontjában meghatározott elsõ számú vezetõt, illetve amennyiben életbiztosítási
tevékenységet folytat, úgy vezetõ biztosításmatematikust (aktuáriust) köteles
alkalmazni.
(5) A biztosító az (1) bekezdésben meghatározott vezetõinek
megválasztását vagy alkalmazását, illetve a személyükben történt változást
harminc napon belül köteles a Felügyeletnek bejelenteni.
(6) A Felügyelet a biztosítási kötelezettségek teljesítése, a
biztosítottak anyagi biztonságának megóvása, valamint a biztosító törvényes
mûködése céljából kezdeményezheti az (1) bekezdésben meghatározott vezetõk
felmentését a biztosítási tevékenységgel kapcsolatos feladatok ellátása alól.
(7) A száz millió forint éves díjbevételt el nem érõ biztosítási
egyesület az (1) bekezdés b)-d) pontjában meghatározott vezetõket megbízási
jogviszony keretében is alkalmazhatja, vagy e tevékenység ellátásával más
szervezetet bízhat meg, belsõ ellenõrt pedig nem köteles alkalmazni.
A biztosító elsõ számú vezetõje
47. §
Biztosító elsõ számú vezetõjeként - a biztosító munkaszervezetének
irányítójaként -az választható, illetve alkalmazható, aki:
a) büntetlen elõélettel,
b) felsõfokú iskolai végzettséggel,
c) biztosítónál, biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági
társaságnál, a biztosítók szakmai érdekképviseleti szervénél, központi
közigazgatási szervnél, vagy egyéb gazdálkodó szervezetnél,
1. vezetõként, vezetõ tisztségviselõként vagy elsõ számú vezetõ
alkalmazottként vagy biztosítási szaktanácsadóként legalább hároméves
megszakítás nélküli munka-, tagsági-, illetve közszolgálati jogviszonnyal,
vagy
2. vezetõ tisztségviselõként vagy elsõ számú vezetõ alkalmazottként vagy
biztosítási szaktanácsadóként legalább kétéves megszakítás nélküli munka-,
tagsági- illetve közszolgálati, illetve nyolcéves egyéb beosztásban eltöltött
jogviszonnyal, vagy
3. kétéves munka-, tagsági- illetve közszolgálati jogviszonnyal vagy
biztosítási szaktanácsadói tevékenységi gyakorlattal, illetve a külön
jogszabályban elõírt legmagasabb szintû biztosítási szakképesítéssel;
d) jó üzleti hírnévvel
rendelkezik.
A biztosító vezetõ biztosításmatematikusa (aktuáriusa)
48. §
(1) A biztosító vezetõ biztosításmatematikusaként (aktuáriusaként) az
alkalmazható, aki
a) szakirányú egyetemi végzettséggel és külön jogszabályban meghatározott
tanácsadói szintû biztosításmatematikusi (aktuáriusi) szakképesítéssel
rendelkezik;
b) legalább hároméves biztosítónál, a Felügyeletnél, a
biztosításmatematikusok (aktuáriusok)szakmai érdekvédelmi szervénél,
biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságnál szerzett vagy
biztosítási szaktanácsadói szakmai gyakorlattal rendelkezik;
c) büntetlen elõéletû;
d) a biztosítóval munkaviszonyban áll;
e) jó üzleti hírnévvel rendelkezik.
(2) A biztosító vezetõ biztosításmatematikusa (aktuáriusa) aláírásával
igazolja:
a) az éves beszámolóban szereplõ tartalékok képzésének és mértékének
helyességét,
b) a szavatoló tõke szükséglet számításának helyességét,
c) az életbiztosítási ág befektetési hozamának felosztását,
d) a díjkalkulációk szakmai helyességét,
e) az a)-d) pontra vonatkozó adatok, valamint a tartalékok
helytállóságát.
A biztosító vezetõ jogtanácsosa
49. §
(1) A biztosító vezetõ jogtanácsosa az lehet, aki:
a) állam- és jogtudományi egyetemi végzettséggel rendelkezik,
b) jogi szakvizsgát vagy biztosítási-szakjogászi vizsgát tett,
c) legalább hároméves - biztosítónál, központi közigazgatási szervnél, a
Felügyeleten, a biztosítók vagy biztosításközvetítõk szakmai érdekvédelmi
szervénél, biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságnál
szerzett, vagy biztosítási szaktanácsadói szakmai gyakorlattal rendelkezik,
d) büntetlen elõéletû,
e) a biztosítóval munkaviszonyban áll,
f) jó üzleti hírnévvel rendelkezik.
(2) A biztosító vezetõ jogtanácsosa ellenõrzi és aláírásával igazolja,
hogy a Felügyelethez engedélyezésre benyújtott, vagy a bejelentési
kötelezettség alapján megküldött biztosítási szerzõdési feltételek a
jogszabályoknak megfelelnek.
A biztosító számviteli rendjéért
felelõs vezetõje
50. §
(1) A biztosító számviteli rendjéért felelõs vezetõje kizárólag az lehet,
aki
a) szakirányú felsõfokú végzettséggel, vagy külön jogszabályban
meghatározott tanácsadói szintû szakképesítéssel,
b) mérlegképes könyvelõi szakképesítéssel,
c) legalább hároméves - biztosítónál, központi közigazgatási szervnél, a
Felügyeleten vagy a biztosítók szakmai érdekvédelmi szervénél, biztosítási
alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságnál szerzett vagy biztosítási
szaktanácsadói - szakmai gyakorlattal rendelkezik,
d) büntetlen elõéletû,
e) a biztosítóval munkaviszonyban áll,
f) jó üzleti hírnévvel rendelkezik.
(2) A biztosító számviteli rendjéért felelõs vezetõje ellenõrzi és a
biztosító elsõ számú vezetõje mellett aláírásával igazolja a Felügyeletnek
beküldött, a 106. §-ban meghatározott éves jelentés és negyedéves
gyorsjelentés helytállóságát.
A biztosító belsõ ellenõre
51. §
(1) A biztosító részvénytársaság köteles a felügyelõ bizottság szakmai
irányítása alá tartozó belsõ ellenõrzési szervezetet mûködtetni.
(2) A biztosító és a száz millió forint éves díjbevételt elérõ vagy
meghaladó biztosító egyesület köteles legalább egy belsõ ellenõrt
foglalkoztatni. Az ilyen biztosítók - ha ugyanazon személyt foglalkoztatják
belsõ ellenõrként - kötelesek írásban megállapodni a tekintetben, hogy a belsõ
ellenõr kölcsönös foglalkoztatása ellen nem emelnek kifogást.
(3) A biztosítónál mûködõ belsõ ellenõrzési szervezet (belsõ ellenõr)
feladata kizárólag
a.) a biztosító belsõ szabályzatoknak megfelelõ mûködésének, valamint
b) a biztosítási tevékenységnek a törvényesség, a biztonság, az
áttekinthetõség, az összhang és a célszerûség szempontjából történõ
vizsgálatára terjed ki.
(4) A belsõ ellenõrzésnek - a (3) bekezdésben foglaltakon túlmenõen - a
biztosító által a Felügyelet részére adott jelentések és adatszolgáltatások
tartalmi helyességét és teljességét is - legalább negyedévente - ellenõrizni
kell.
(5) A belsõ ellenõrzés jelentéseit mind a felügyelõ bizottság, mind az
igazgatóság részére köteles megküldeni.
Jó üzleti hírnév, türelmi idõ a személyi feltételek
teljesítésére
52. §.
(1) A jó üzleti hírnevet a kérelmezõnek kell bizonyítania.
(2) A jó üzleti hírnév igazolásának módját a kérelmezõ megválaszthatja,
azonban a Felügyelet egyéb, pontosan meghatározott iratok (okmányok)
beszerzését írhatja elõ.
(3) A jó üzleti hírnév bizonyításának sikertelenségét a Felügyeletnek
indokolt írásbeli határozattal kell megállapítania.
(4) A Felügyelet a jó üzleti hírnév fennállásának megállapítása érdekében
az illetékes külföldi hatóságot közvetlenül megkeresheti.
(5) A biztosító vezetõinek szakképzettségével, illetve biztosítás-ügyben
való foglalkoztatásával összefüggésben a 47. § c/, a 48. § b/, a 49. § c/, az
50. § c/ pontokban meghatározott feltételek hiánya esetén azok teljesítésére,
a törvény hatályba lépésétõl számítva, legfeljebb három évre a Felügyelet
felmentést adhat.
III. FEJEZET
TÁRGYI FELTÉTELEK
53. §
(1) A biztosítási tevékenység folytatásának feltétele:
a) az üzleti tervben meghatározott biztosítási tevékenységhez igazodó,
megfelelõ színvonalú ügyfélszolgálati, kárrendezési tevékenység ellátására
szolgáló helyiség(ek) tulajdoni, használati vagy bérleti joga, és
b) a folyamatos nyilvántartási, adatfeldolgozási és adatszolgáltatási
rendszer kiépítése vagy
c) a biztosítói ügymenet kihelyezésére vonatkozó megállapodás megkötése.
(2) Biztosítási alkuszi, illetve biztosítási szaktanácsadói tevékenység
folytatásának feltétele:
a) a tevékenység folytatásához megfelelõ üzlethelyiség tulajdoni,
használati vagy bérleti joga,
b) a végzett tevékenység egyedi azonosítására alkalmas folyamatos
nyilvántartás.
IV. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI TEVÉKENYSÉG MÓDOSÍTÁSA
A biztosítási tevékenység módosításának engedélyezése
54. §
(1) Ha a biztosító a már engedélyezett biztosítási ágazaton túl
tevékenységét más ágazatra kívánja kiterjeszteni vagy mûködési területét
kívánja módosítani, köteles ehhez a Felügyelet engedélyét kérni. Az
engedélyezésre irányuló kérelemnek indokolt esetben tartalmaznia kell:
a) a módosított alapszabályt,
b) a módosított üzleti tervet, kivéve a 44. § (1) bekezdés d) pontjában
foglaltakat,
c) a módosított tevékenységhez szükséges személyi és tárgyi feltételek
igazolását,
d) annak igazolását, hogy a tevékenység módosítása után szükséges
megfelelõ minimális szavatoló tõkével rendelkezik.
(2) A tevékenység módosítására vonatkozó engedély kiadását a Felügyelet
megtagadhatja, ha a biztosító a tevékenység módosítása után nem felelne meg a
szerzõdésbõl eredõ kötelezettségei teljesítésének.
(3) A tevékenység módosítására vonatkozó engedély megtagadása elõtt ki
kell kérni a Biztosításfelügyeleti Bizottság elõzetes véleményét.
Állományátruházás
55. §
(1) A biztosítási állomány - az átadó és az átvevõ biztosító közötti
megállapodás alapján - a Felügyelet engedélyével átruházható. Az
állományátruházás során a Ptk. tartozásátvállalásra vonatkozó szabályait kell
alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy az állományátruházáshoz nem szükséges a
biztosítottak, szerzõdõ felek hozzájárulása. Az állományátruházással - a
jóváhagyás idõpontjától - a biztosítási állományt átvevõ biztosító válik a
szerzõdés alanyává.
(2) Magyarországon bejegyzett biztosító a devizajogszabályok elõírásainak
betartásával és a Felügyelet engedélyével átvehet biztosítási
szerzõdésállományt külföldön bejegyzett biztosítótól is. Ez nem érinti a
devizajogszabályok megtartásának kötelezettségét.
(3) Az állományátruházás engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia
kell:
a) az átruházandó állomány pontos meghatározását,
b) az átruházó és az átvevõ állományátadásra és- átvételre irányuló
jognyilatkozatát,
c) az átruházandó állományhoz kapcsolódó biztosítástechnikai tartalékok
és azok fedezetének megjelölését,
d) az állományátruházás idõpontját, ellenértékét,
e) annak igazolását, hogy az átvevõ biztosító rendelkezik a saját
állományához tartozó minimális szavatoló tõkén túl az átvett állományhoz
szükséges minimális szavatoló tõkével.
(4) A szerzõdésállományt átvevõ biztosító - az engedélyezõ határozat
kézhezvételétõl számított harminc napon belül - írásban köteles az átadásról
minden érintett szerzõdõ felet és biztosítottat értesíteni. A szerzõdõ fél és
a biztosított az értesítés kézhezvételétõl számított harminc napon belül az
átvevõ biztosítóhoz intézett írásbeli nyilatkozatával az életbiztosítási
szerzõdését - harminc napra -felmondhatja.
(5) Biztosítók egyesülése, beolvadása, szétválása esetén az értesítési
kötelezettség és a felmondási jog szempontjából az állományátruházásra
vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
Az állományátruházás megtagadása
56. §
(1) A Felügyelet az állományátruházás engedélyezését köteles megtagadni,
ha az veszélyezteti az átvevõ, illetve az átadó biztosító által megkötött
biztosítási szerzõdésekben vállalt kötelezettségek teljesítését.
(2) Az állományátruházás megtagadásához szükséges a Biztosításfelügyeleti
Bizottság véleményének kikérése.
V. FEJEZET
MÓDOZATOK
A biztosítási módozatok engedélyezése
57. §
(1) A biztosítási módozatok terjesztése - a (2) bekezdésben foglalt
kivételekkel - nem engedélyköteles.
(2) 1998. december 31-ig a Felügyelet engedélye szükséges a 2. számú
mellékletben, az 1. számú melléklet A. részének 1. és 2. pontjában
meghatározott kockázatot tartalmazó, továbbá jogszabály által a természetes
személyek, jogi személyek és jogi személyiséggel nem rendelkezõ gazdasági
társaságok számára kötelezõen elõírt módozat terjesztésének megkezdéséhez vagy
annak módosításához.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott engedélyköteles módozat esetén a
Felügyelet a 71. §-ban meghatározott, a minimális díj elvének megfelelõ
díjkalkulációt engedélyezi.
(4) Amennyiben a terjeszteni kívánt módozat olyan szerzõdési elemet is
tartalmaz, amely engedélyhez kötött, a módozat e szerzõdési elemeit
engedélyeztetni kell.
(5) A (2) bekezdésben említett engedély iránti kérelemhez csatolni kell a
3. számú mellékletben meghatározottakat.
A módozatterv
58. §
(1) A biztosítónak valamennyi mûvelni kívánt módozat esetében a 3. számú,
illetve a 4.számú Mellékletekben megadott szempontok szerint módozattervet
kell készíteni.
(2) A módozattervnek tartalmaznia kell az elsõ számú vezetõ, a vezetõ
jogtanácsos, a vezetõ biztosításmatematikus (aktuárius) és az érintett
biztosítási ágazat vezetõjének aláírását.
(3) Nem engedélyköteles módozatnál a módozat terjesztése megkezdésétõl
számított harminc napon belül a 4. számú melléklet szerinti jellemzõket a
Felügyelethez be kell nyújtani.
59. §
(1) Az életbiztosítási módozat díjkalkulációjában és a
járadékszámításoknál alkalmazható technikai kamatláb maximális mértékét a
Felügyelet javaslatára - a biztosítók érdekképviseleti szerveinek véleményét
kikérve - a pénzügyminiszter rendeletben állapítja meg.
(2) Az életbiztosítást végzõ biztosító köteles az életbiztosítási üzletág
matematikai tartalékai befektetési eredményének (hozamának) legalább nyolcvan
százalékát a biztosítottnak visszajuttatni. A visszajuttatott rész magában
foglalja a technikai kamatlábnak megfelelõ bevétel összegét is.
(3) A nyereség visszajuttatásának konkrét módjáról a biztosító köteles a
Felügyelet részére az éves beszámoló megküldésével egyidejûleg tájékoztatást
adni.
Az értékkövetés
60. §
A pénzügyminiszter a Felügyelet elõterjesztésére rendeletben szabályozza
az értékkövetésnél alkalmazható módszereket.
A biztosítási módozat engedélyének megtagadása
61. §
A módozatterv engedélyezését a Felügyelet megtagadhatja, ha
a) a szerzõdési feltételek jogszabályba ütközõ rendelkezést tartalmaznak,
vagy nyilvánvalóan sértik a biztosítottak (illetve szerzõdõ felek) érdekeit,
b) a díjkalkuláció nem felel meg a minimális díj elvének, a 3. számú
melléklet 2. pontjában foglalt követelményeknek, valamint életbiztosítási
kockázatot tartalmazó módozat esetén a biztosításmatematikai elveknek,
c) a biztosító a 3. számú mellékletben felsoroltakat a Felügyelet által
meghatározott módon nem csatolja, és e kötelezettségének a hiánypótlásra való
felszólítás ellenére sem tesz eleget.
A biztosítási módozat terjesztésének felfüggesztése
62. §
(1) Ha a Felügyelet a módozat terjesztésének megkezdését követõen a
módozatban, vagy a terjesztés körülményeiben jogszabálysértést észlel, a
jogszabálysértés azonnali megszüntetésére szólítja fel a biztosítót.
(2) Ha a biztosító a felszólításnak a kézhezvételtõl számított 15 napon
belül nem tesz eleget, a Felügyelet a módozat terjesztését felfüggesztheti, és
ezt két országos napilapban köteles közzétenni.
(3) Ha a Felügyelet azt észleli, hogy a biztosító az engedélyezettõl
eltérõen terjeszti a módozatot
a) felszólítja a biztosítót a jóváhagyott módozatnak megfelelõ
tevékenységre,
b) felfüggesztheti a módozat terjesztését,
c) a módozat engedélyezése tárgyában kiadott határozatot visszavonhatja.
VI. FEJEZET
KÜLFÖLDI RÉSZVÉTEL ENGEDÉLYEZÉSE
63. §
(1) A Magyar Köztársaságban a Kormány elõzetes elvi hozzájárulása
szükséges a részben, vagy teljesen külföldi tulajdonban álló biztosító
részvénytársaság és szövetkezet tevékenységének megkezdéséhez, illetve a
Magyarországon bejegyzett biztosító részvénytársaságban külföldi által történõ
befolyásoló részesedés megszerzéséhez.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott részesedésszerzés feltétele, hogy a
külföldi befektetõ:
a) a jegyzett tõke,illetve részjegyek értékének befizetéséhez megfelelõ
nagyságú tõkével,
b) jó üzleti hírnévvel,
c) a kérelem benyújtását megelõzõ három év során megfelelõ gazdasági
eredménnyel rendelkezzen, továbbá
d) a biztosítási tevékenység megkezdéséhez szükséges tõkéjének pénzbeni
hozzájárulási részét a Magyar Köztársaságban bejegyzett pénzintézetnél
helyezze el.
(3) A befolyásoló külföldi részesedés szerzésére irányuló kérelmet a
Felügyeletnél kell benyújtani. A kérelemnek tartalmaznia kell a (2)
bekezdésben foglaltak eldöntéséhez szükséges adatokat. A biztosító
tevékenységének megkezdésére vonatkozó kérelemhez mellékelni kell a 41.§ (1)
bekezdésben foglaltakat is.
(4) A Felügyelet által elõkészített javaslatot a pénzügyminiszter
terjeszti a Kormány elé.
(5) A biztosítási tevékenység megkezdésének engedélyezésére, valamint a
részesedés engedélyezésére - a Kormány hozzájárulásának megszerzése után -az
általános szabályok az irányadók.
(6) A Felügyelet a (2) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott
feltételek igazolása vagy ellenõrzése céljából a befolyásoló részesedésû
alapítók székhelye vagy lakóhelye (tartózkodási helye) szerinti felügyeleti
szervhez fordulhat.
(7) Ha a külföldi befektetõ valamely OECD tagországban székhellyel rendelkezõ
biztosító vagy pénzintézet, nem szükséges az (1) bekezdés szerinti elõzetes
elvi hozzájárulás, a (2) bekezdésben meghatározott feltételek meglétét pedig a
Felügyelet bírálja el a (3) bekezdés alapján indult eljárásban.
NEGYEDIK RÉSZ
EGYES BIZTOSÍTÁSTÍPUSOK KÜLÖNÖS SZABÁLYAI; AZ EGYEDI SZERZÕDÉSEK
A jogvédelmi biztosítás különös szabályai
64. §
(1) Ha a biztosító jogvédelmi biztosítási tevékenységet kíván folytatni,
akkor a tevékenységi engedély megadása iránti kérelemben (41. § (1) bekezdés)
vagy a biztosítási tevékenység módosításának engedélyezése iránt benyújtott
kérelemben (54. § (1) bekezdés) nyilatkoznia kell, hogy a jogvédelmi
biztosítási tevékenység végzése során
a) a jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, illetve az ezzel
kapcsolatos jogi tanácsadással foglalkozó alkalmazottai ugyanilyen vagy
hasonló tevékenységet nem folytatnak a biztosító által mûvelt másik ágazat
részére, vagy más, az 1. számú melléklet A. részében meghatározott bármely
ágazatot mûvelõ más biztosító számára, vagy
b) a biztosító a jogvédelmi biztosítási szerzõdésben név és székhely
szerint megjelölt, jogilag elkülönült más szervezetet bíz meg a jogvédelmi
ágazat kárainak rendezésével, illetve az ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással.
Amennyiben ez a jogilag elkülönült szervezet más biztosítóval pénzügyi,
kereskedelmi vagy adminisztratív kapcsolatban áll, akkor e szervezetnek a
vezetõ tisztségviselõi és a károk rendezésével, illetve az ezzel kapcsolatos
jogi tanácsadással foglalkozó alkalmazottai ugyanilyen vagy hasonló
tevékenységet más, az 1.számú melléklet A. részében meghatározott bármely
ágazatot mûvelõ biztosító részére nem végezhetnek, vagy
c) a biztosítási szerzõdés tartalmazza a biztosított azon jogát, hogy a
biztosító szolgáltatásának esedékessé válásakor egy általa választott jogi
képviselõt bízhat meg érdekei védelmével.
(2) Jogvédelmi biztosítás esetén a biztosítási szerzõdési feltételeknek a
45. §-ban foglaltakon túlmenõen tartalmazniuk kell:
a) a biztosított azon jogának elismerését, hogy szabadon megválaszthatja
jogi képviselõjét, amennyiben a biztosítási szerzõdés jogi képviselõ
igénybevételét írja elõ,
b) egy olyan egyeztetõ eljárás meghatározását, amelyet a biztosító és a
biztosított között a biztosító szolgáltatásával kapcsolatban keletkezett
véleményeltérés esetén a feleknek követniük kell,
c) a biztosított azon jogának elismerését, hogy amennyiben a b) pontban
jelzett eljárás nem vezet eredményre, akkor a biztosítási szerzõdéssel
kapcsolatos érdekei védelmében szabadon megválaszthatja jogi képviselõjét,
d) a biztosított tájékoztatását arról, hogy a biztosítóval keletkezett
véleményeltérés esetén megilletik a b) és c) pontokban meghatározott jogok,
e) azon eljárás szabályait, amelyet abban az esetben követnek a felek, ha
a biztosító szolgáltatási kötelezettsége beálltának alapjául szolgáló esemény
során két vagy több ellenérdekû fél ugyanannál a biztosítónál rendelkezik
jogvédelmi vagy felelõsségbiztosítási szerzõdéssel,
f) az arról való tájékoztatást, hogy a (1) bekezdés a)-c) pontjai közül a
jogvédelmi biztosítási tevékenység során mely feltétel áll fenn.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben foglaltak nem alkalmazandók
a) felelõsségbiztosítást mûvelõ biztosító azon tevékenységére, amelyet
biztosítottja védelme vagy képviselete érdekében a felelõsségbiztosítási
szerzõdés alapján folytat, amennyiben ezt a tevékenységet a biztosító
egyidejûleg saját érdekében is végzi,
b) a segítségnyújtási biztosítást mûvelõ biztosító által kifejtett
jogvédelmi tevékenységre, amennyiben ezt a tevékenységet nem a biztosított
lakóhelyén vagy szokásos tartózkodási helyén, hanem más országban gyakorolják
és ez egy olyan szerzõdés részét képezi, amely csak az utazás, vagy a
lakóhelyétõl, vagy szokásos tartózkodási helyétõl való távollét során bajba
jutott személyeknek nyújtott segítségre vonatkozik. Ebben az esetben a
szerzõdésben fel kell tüntetni, hogy a jogvédelmi szolgáltatás csak az
elõzõekben meghatározott körre korlátozódik és a segítségnyújtási
szolgáltatáshoz kapcsolódik.
65. §
Ha a jogvédelmi biztosítás más kockázatokat is fedezõ biztosítási
szerzõdés részét képezi, akkor a jogvédelmi biztosításnak külön, az ügyfelek
számára felismerhetõen elkülönülõ részt kell képeznie a biztosítási
szerzõdésen belül.
Kötelezõ biztosítás
66. §
(1) Biztosítási szerzõdéskötési kötelezettséget 1998. január 1. után csak
törvény állapíthat meg. Az 1997. december 31. elõtt törvénynél alacsonyabb
szintû jogszabályban elõírt biztosítási kötelezettségek 1998. január 1.
napján megszûnnek.
(2) A biztosító köteles a kötelezõ gépjármû felelõsségbiztosítási üzletág
költségeit és biztosítástechnikai tartalékait más üzletágaitól számvitelileg
elkülöníteni.
Az egyedi szerzõdések
67. §
Az egyedi szerzõdés olyan biztosítási jogviszonyt hoz létre, amely a
módozatoktól és a biztosítási szerzõdési feltételektõl eltérõen egyetlen
biztosított sajátos biztosítási igényeinek megfelelõen jön létre.
ÖTÖDIK RÉSZ
A TULAJDONOSOKRA, VALAMINT A BIZTOSÍTÓ VEZETÕIRE ÉS ALKALMAZOTTAIRA VONATKOZÓ
SZABÁLYOK
I. FEJEZET
TULAJDONSZERZÉSI SZABÁLYOK
Részesedésszerzés engedélyezése
68. §
(1) Aki biztosítóban olyan mértékû részesedést kíván szerezni, amellyel a
befolyásoló részesedés minimális szintjét, vagy annak a korábbi részesedéshez
képest magasabb egész számú többszörösét eléri, köteles ehhez a Felügyelet
elõzetes engedélyét beszerezni.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell a biztosító megnevezését, a
megszerezni kívánt részesedés arányát, továbbá az arra vonatkozó nyilatkozatot
vagy igazolást, hogy a jövendõ tulajdonos személye miatt nincs helye a
részesedésszerzés (3) bekezdés szerinti megtiltásának.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott részesedés megszerzésére irányuló
szerzõdés megkötését a Felügyelet megtilthatja, ha a kérelmezõ:
a) büntetett elõéletû, vagy jogi helyzete nem tisztázott,
b) tulajdonosi háttere nem tisztázott vagy nem állapítható meg,
c) vagyoni, üzleti helyzete nem szilárd,
d) súlyosan és ismételten megsértette e törvény vagy más, a biztosítókra
vonatkozó jogszabály elõírásait, vagy
e) nem rendelkezik jó üzleti hírnévvel.
Az engedély megtagadása elõtt a Felügyelet köteles beszerezni a
Biztosításfelügyeleti Bizottság véleményét.
II. FEJEZET
A VEZETÕK ÉS ALKALMAZOTTAK TEVÉKENYSÉGÉRE
VONATKOZÓ SZABÁLYOK
69. §
A biztosító elsõ számú vezetõje, az igazgatóság és a felügyelõ bizottság
tagjai, valamint alkalmazottai mind munkaviszonyuk (megbízatásuk) fennállása
alatt, mind annak megszûnése után kötelesek a biztosítási titkot (93. §)
megtartani; a tevékenységükkel összefüggésben birtokukba jutott - a biztosító
mûködésével és a biztosító ügyfeleivel kapcsolatos - információt vagy adatot
csak tevékenységi körükben eljárva, a biztosítási jogviszonnyal kapcsolatban,
annak céljaira használhatják fel. A tevékenységükkel összefüggésben birtokukba
jutott ilyen információkat, adatokat nem használhatják fel arra, hogy annak
révén saját maguk vagy más személy részére közvetlen vagy közvetett módon
elõnyt szerezzenek, illetve hogy a biztosítónak vagy a biztosítottnak
(szerzõdõnek) hátrányt okozzanak.
70. §
(1) Az elsõ számú vezetõ, az igazgatóság és a felügyelõ bizottság tagjai,
valamint a biztosító üzleti döntéseiben részt vevõ alkalmazottai (a
továbbiakban együtt: érdemi ügyintézõ) köteles a biztosítónak bejelenteni, ha
õ vagy közeli hozzátartozója (Ptk. 685. § b) pontja) a biztosítóval
szerzõdéses kapcsolatba lépni kívánó félnél befolyásoló részesedéssel, vagy a
megkötendõ szerzõdésben más érdekeltséggel rendelkezik. Ilyen esetben az
érdemi ügyintézõ e döntés elõkészítésében és meghozatalában nem vehet részt
(összeférhetetlenség).
(2) Az elsõ számú vezetõnek és az érdemi ügyintézõnek a kinevezésekor
(megválasztásakor) írásbeli nyilatkozatot kell tennie a biztosító részére
arról, hogy õ vagy közeli hozzátartozója a biztosítónál, más
biztosítónál, biztosítási alkuszi tevékenységet folytató gazdasági társaságnál
vagy biztosítási szaktanácsadással foglalkozó jogi személynél rendelkezik-e
közvetlen vagy közvetett tulajdoni hányaddal, továbbá hogy rendelkezik-e az
említettek által kibocsátott, tulajdonosi (tagsági) jogokat megtestesítõ
értékpapírral.
(3) A vezetõnek és az érdemi ügyintézõnek két munkanapon belül
nyilatkoznia kell a biztosító részére arról, ha õ vagy közeli hozzátartozója a
biztosítónál vagy más biztosítónál, biztosítási alkuszi tevékenységet folytató
gazdasági társaságnál vagy biztosítási szaktanácsadással foglalkozó jogi
személynél, valamint más gazdasági társaságban közvetlen vagy közvetett
tulajdoni hányadot, illetve a biztosító vagy az említett más jogi személyek
által kibocsátott, tagsági jogokat megtestesítõ értékpapírt szerzett.
(4) Az (1) - (3) bekezdés alapján tett bejelentésekrõl és
nyilatkozatokról a biztosító köteles nyilvántartást vezetni.
HATODIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÓ MÛKÖDÉSI FELTÉTELEI
A minimális díj elve
71. §
A biztosítónak legalább olyan díjat kell kalkulálnia, amely elõre
láthatóan fedezetet nyújt:
a) valamennyi, az adott módozat kockázati közösségének szintjén a
biztosítási szerzõdésben vállalt összes kötelezettségére, valamint
b) a zavartalan üzletmenet összes költségére és ráfordítására.
A biztosítástechnikai tartalékok
72. §
(1) A biztonságos üzletmenet érdekében a biztosítónak a mérleg
fordulónapján fennálló, várható kötelezettségei teljesítésére, a károk
ingadozására, a várható biztosítási veszteségekre, valamint a meg nem szolgált
díjakra biztosítástechnikai tartalékokat kell képeznie.
(2) Biztosítástechnikai tartaléknak minõsülnek:
a) meg nem szolgált díjak tartaléka,
b) matematikai tartalékok, ezen belül:
1. életbiztosítási díjtartalék,
2. betegségbiztosítási díjtartalék,
3. balesetbiztosítási járadéktartalék,
4. felelõsségbiztosítási járadéktartalék,
c) függõkár tartalékok, ezen belül
1. bekövetkezett és bejelentett károk tartaléka ( tételes függõkár
tartalék)
2. bekövetkezett, de még be nem jelentett károk tartaléka (IBNR)
d) eredménytõl függõ díjvisszatérítési tartalék,
e) eredménytõl független díjvisszatérítési tartalék,
f) káringadozási tartalék,
g) nagy károk tartaléka,
h) törlési tartalék,
i) egyéb biztosítástechnikai tartalék
(3) A biztosítástechnikai tartalékot a biztosítónak olyan mértékben kell
képeznie, hogy az a viszontbiztosításba nem adott kockázatokból származó
kötelezettsége folyamatos és tartós teljesítésére - az ésszerûség és a
biztosítási tevékenység tapasztalatai alapján - elõreláthatóan fedezetet
nyújtson. Az életbiztosításokra - a tiszta kockázati életbiztosítások, illetve
a haláleseti kockázatot is tartalmazó biztosítások kockázati részének
kivételével - a biztosítástechnikai tartalékokat a viszontbiztosításba adott
kockázatokra is meg kell képezni.
(4) Együttbiztosítás esetén a biztosítástechnikai tartalékokat az
együttbiztosításban résztvevõk kockázatvállalásukból eredõ kötelezettségeiknek
megfelelõ mértékben képzik.
A biztosítástechnikai tartalékok képzése
73. §
(1) A biztosítástechnikai tartalékokat ágazatonként kell a mérleg
fordulónapjával képezni.
(2) A matematikai tartalék év végére várható értékének eszközfedezetét
folyamatosan, de legalább negyedévenként az elõre látható kötelezettségeket
figyelembe véve meg kell teremteni és folyamatosan fenn kell tartani, annak
érdekében, hogy az év végére a szükséges tartalékkal azonos nagyságú, a
befektetési elõírásoknak megfelelõ eszközfedezet a biztosító rendelkezésére
álljon.
(3) A biztosítástechnikai tartalékok tartalmát, képzésének és
felhasználásának rendjét a pénzügyminiszter rendeletben szabályozza.
A biztosító szavatoló tõkéje
74. §
(1) A szavatoló tõke a biztosító, a 75. § (1) bekezdése szerint korrigált
saját tõkéje, amely arra szolgál, hogy a biztosító akkor is teljesíteni tudja
kötelezettségeit, ha erre a beszedett díjak, illetve a biztosítástechnikai
tartalékok nem nyújtanak fedezetet.
(2) A biztosítónak a biztosítási szerzõdésbõl eredõ kötelezettségei
mindenkori teljesíthetõsége érdekében az általa folytatott üzleti tevékenység
terjedelmének megfelelõ minimális szavatoló tõkével (szolvencia) kell
rendelkeznie.
(3) A biztosító minimális szavatoló tõkéjének számítási módját az 5.
számú Melléklet tartalmazza.
A szavatoló tõke elemei
75. §
(1) A szavatoló tõke megállapításakor a biztosító saját tõkéjét
csökkenteni kell:
a) az immateriális javak könyv szerinti értékével,
b) más biztosítóban való részesedés könyv szerinti értékével,
c) a részvénytársaságnál a visszavásárolt saját részvények értékével.
(2) Az 5. számú Mellékletben meghatározott minimális szavatoló tõke
számítását és fedezetének kimutatását a tárgyévet követõ év március 31-ig kell
elkészíteni és a Felügyelet részére megküldeni.
(3) Ha a biztosító szavatoló tõkéje nem éri el a minimális szavatoló tõke
nagyságát, akkor a részvényesek és a tagok igényeinek kielégítését megelõzi a
szavatoló tõke hiányának megszüntetése.
A biztonsági tõke
76. §
A minimális szavatoló tõke egyharmada képezi a biztosító biztonsági
tõkéjét akkor, ha ez nagyobb, mint a 77. §-ban meghatározott minimális
biztonsági tõke értéke. Egyébként a biztosító biztonsági tõkéje megegyezik a
77. § szerinti minimális biztonsági tõkével.
77. §
(1) A részvénytársaság minimális biztonsági tõkéje:
a) az életbiztosítási ágnál (2. számú Melléklet) kettõszázötvenmillió
forint,
b) a nem-élet biztosítási ág (1. számú Melléklet)
1.) 9.és 17. ágazatánál: százötvenmillió forint;
2.) 1-8., 16. és 18. ágazatánál: kettõszázhúszmillió forint;
3.) 10-13. és 15. ágazatánál, valamint a 14. ágazatnál, ha a 14.
ágazat díjbevétele nem éri el az egy milliárd forintot, vagy a biztosító
összes díjbevételének négy százalékát: háromszázmillió forint;
4.) 14. ágazatánál, ha az üzletág díjbevétele meghaladja az egy-
milliárd forintot, vagy a biztosító összes díjbevételének négy százalékát:
háromszázötvenmillió forint.
(2) Szövetkezetnél a minimális biztonsági tõke az (1) bekezdésben
meghatározott értékek hetvenöt százaléka.
(3) Egyesületnél a minimális biztonsági tõke, ha három egymást követõ
évben az éves díjbevétel
a) az ötvenmillió forintot nem haladja meg, továbbá a tevékenységét
megkezdõ egyesület esetén: tízmillió forint,
b) az ötvenmillió forintot meghaladja, de a hetvenötmillió forintot nem
haladja meg: tizenötmillió forint,
c) a hetvenötmillió forintot meghaladja, de a százmillió forintot nem
haladja meg: húszmillió forint,
d) a százmillió forintot meghaladja: legalább harminc millió forint.
(4) A szakosított biztosító egyesületnél a minimális biztonsági tõke
egymillió forint.
(5) A (3) és (4) bekezdésben meghatározott összegnél - az egyesület
kérelmére - a Felügyelet engedélyezheti a viszontbiztosítás arányának
megfelelõ beszámítást.
78. §
(1) Ha valamely biztosító a nem-élet biztosítási ágazatok közül többet is
mûvel, akkor a 77. §-ban meghatározott, a különbözõ biztosítási ágazatokra
elõírt minimális biztonsági tõke értékek közül a legmagasabbal kell
rendelkeznie.
(2) A biztosítási áganként meghatározott minimális biztonsági tõke
szükségletek összeadódnak, ha a biztosító az élet és nem-élet biztosítási ágat
együttesen mûveli.
Szanálási terv
79. §
(1) Ha a biztosító szavatoló tõkéje kevesebb, mint az 5. számú
Mellékletben meghatározott minimális szavatoló tõke, és a közgyûlés nem
döntött a feltöltés két évet meg nem haladó ütemezésérõl, akkor a Felügyelet a
biztosítót a szükséges minimális szavatoló tõke fedezetének pótlására
vonatkozó szanálási terv készítésére kötelezi.
(2) A legfeljebb két éves idõtartamra terjedõ szanálási tervnek
tartalmaznia kell a hiány megszüntetésének módját és ütemét. A szanálási
tervet a Felügyelet felszólításától számított kilencven napon belül a
biztosítónak a Felügyelethez jóváhagyásra be kell nyújtania. Ez a határidõ
különösen indokolt esetben harminc nappal meghosszabítható.
(3) A Felügyelet a szanálási terv benyújtásától számított hatvan napon
belül köteles elbírálni, hogy a szanálási terv alkalmas-e a biztosító
szavatoló tõkehiányának megszüntetésére.
(4) A szanálási terv elutasítása vagy a megvalósulásának meghiúsulása
esetén a Felügyelet jogosult a 140. §-ban (2) bekezdésében foglalt
szükségintézkedések megtételére.
Pénzügyi terv
80. §
(1) A Felügyelet a biztosítót pénzügyi terv készítésére kötelezi, ha
a) a biztosító szavatoló tõkéje nem éri el a biztonsági tõke elõírt
nagyságát, vagy
b) a biztosító biztosítástechnikai tartalékai nem érik el a szükséges
mértéket, illetve ha a biztosítástechnikai tartalékok fedezete nem kielégítõ.
(2) A pénzügyi terv legfeljebb féléves idõszakra terjedõ intézkedéseket
tartalmaz a biztosító tartalék-, illetve biztonsági tõke hiányának
megszüntetésére. A pénzügyi tervet a felszólítástól számított harminc napon
belül kell a biztosítónak a Felügyelethez jóváhagyásra benyújtania.
(3) A Felügyelet a pénzügyi terv benyújtásától számított harminc napon
belül köteles elbírálni, hogy a pénzügyi terv alkalmas-e a biztosító
biztonsági tõke-, illetve tartalékhiányának megszüntetésére.
(4) A pénzügyi terv elutasítása vagy a megvalósulásának meghiúsulása
esetén a Felügyelet jogosult a 123. § (1) bekezdés e) pontjában és a 140. §
(2) bekezdésében foglalt intézkedések megtételére.
Befektetési szabályok
81. §
(1) A biztosító eszközeit a biztosító szervezeti formájának és a mûvelt
biztosítási ágnak figyelembevételével úgy kell befektetni, hogy a befektetések
a biztosító mindenkori likviditásának megõrzése mellett egyidejûleg a lehetõ
legnagyobb biztonságot és jövedelmezõséget teljesítsék.
(2) A biztonságos befektetés érdekében a biztosítónak egyidejûleg több
befektetési formát kell választania, és az adott befektetési formán belül is
törekednie kell a befektetési kockázat mérséklésére a befektetési kockázatok
megosztásával.
82. §
(1) Ha a biztosító más vállalkozásban saját jegyzett tõkéjének
(részjegytõkéjének, induló tõkéjének) tíz százalékát meghaladó tulajdoni
hányadot szerez, azt a Felügyeletnek haladéktalanul be kell jelentenie.
(2) A biztosító részesedése más részvénytársaságban nem érheti el a
részvénytársaság jegyzett tõkéjének hetvenöt százalékát, kivéve a más
biztosítóban való részesedést.
(3) A biztosítástechnikai tartalékok és a minimális szavatoló tõke
befektetésénél a biztosító részesedése más vállalkozásban nem haladhatja meg
az adott vállalkozás jegyzett tõkéjének huszonöt százalékát.
(4) A biztosító a matematikai tartalékok fedezetéül szolgáló eszközeit
nem fektetheti be a befolyásoló részesedéssel rendelkezõ tulajdonos
biztosítási tevékenységet nem folytató vállalkozásába, kivéve, ha azok
tevékenysége legalább hetvenöt százalékban közvetlenül összefüggésben van a
biztosító tevékenységével.
(5) Az (1) - (3) bekezdésekben elõírt befektetési korlátozások nem
vonatkoznak a biztosító saját tevékenysége kihelyezését szolgáló
vállalkozásokra, amennyiben a vállalkozás a tevékenységének legalább hetvenöt
százalékát a biztosító számára nyújtja.
(6) A biztosítónak más biztosítóban a befolyásoló részesedés minimális
szintjénél kisebb részesedését - az ügylettõl számított harminc napon belül -
a Felügyeletnek be kell jelenteni.
(7) A biztosító biztosítástechnikai tartalékai és minimális szavatoló
tõkéje csak belföldön fektethetõk be, kivéve a külföldi székhelyû biztosítóba,
illetve külföldi székhelyû biztosítási alkuszi tevékenységet folytató
gazdasági társaságba történõ befektetéseket.
83. §
A biztosító biztosítástechnikai tartalékai és biztonsági tõkéje a
következõ eszközökben tarthatók:
a) egy éves és annál rövidebb lejáratú állampapír, illetve minden olyan
egy éves és annál rövidebb lejáratú értékpapír, amelyben foglalt kötelezettség
teljesítéséért az állam készfizetõ kezességet vállal és az Magyar Nemzeti Bank
(továbbiakban: MNB) belföldi jegybankképes értékpapírnak minõsíti,
b) egy évnél hosszabb lejáratú állampapír, illetve minden olyan egy évnél
hosszabb lejáratú értékpapír, amelyben foglalt kötelezettség teljesítéséért az
állam készfizetõ kezességet vállal és az MNB belföldi jegybankképes
értékpapírnak minõsíti,
c) az MNB által kibocsátott belföldi értékpapír,
d) pénzintézeti betétszámlán lekötött pénzösszeg, vagy pénzintézeti
kibocsátású értékpapír, és hitelviszonyt megtestesítõ okirat,
e) tõzsdén jegyzett részvény,
f) tõzsdén nem jegyzett részvény,
g) gazdálkodó szervezet által kibocsátott értékpapír,
h) helyi önkormányzat által kibocsátott értékpapír,
i) nyugdíj- és egészségbiztosítási önkormányzat által kibocsátott
értékpapír,
j) közüzemek által kibocsátott értékpapír,
k) értékpapíralap által kibocsátott befektetési jegy,
l) ingatlan, ingatlanalap által kibocsátott befektetési jegy,
m) biztosítottnak nyújtott életbiztosítási kötvénykölcsön,
n) a külön jogszabályban meghatározott jelzáloglevél,
o) készpénz, számlán elhelyezett pénzösszeg.
84. §
(1) A matematikai tartalék és a biztonsági tõke fedezetéül szolgáló
pénzeszközök összegének legalább harminc százalékát a 83. § a), b) és c)
pontjában meghatározott eszközökbe kell befektetni.
(2) A biztosítónál a matematikai tartalék és biztonsági tõke
pénzeszközeinek legfeljebb huszonöt százaléka lehet a 83. § d), legfeljebb
húsz százaléka a 83. § l) pontja szerinti, legfeljebb tíz-tíz százaléka a 83.
§ e), g), i), j) és n) pontja szerinti, illetve legfeljebb öt-öt százaléka a
83. § f), h), és k) pontjai szerinti befektetésekben.
85. §
A matematikai tartalékon kívüli biztosítástechnikai tartalékok
pénzeszközeinek befektetéseinél elsõdlegesen a likviditás szempontját kell
szem elõtt tartani. A befektetendõ tartalék legalább negyven százalékát
készpénzben és a tõzsdén forgalmazott állampapírban kell tartani, illetve a
83. § a), c) illetve d) pontja szerinti befektetési lehetõségek egy évet meg
nem haladó lekötést igénylõ formáiban kell elhelyezni.
86. §
(1) A Felügyelet engedélyével a biztosító - indokolt esetben - a 83.-85.
§-okban meghatározott befektetési formáktól és arányoktól eltérhet.
(2) Ha a biztosító hitelviszonyból származó kötelezettségeinek értéke
meghaladja a jegyzett tõkéjének (részjegytõkéjének, induló tõkéjének) öt
százalékát, akkor annak fõbb jellemzõit köteles a Felügyeletnek haladéktalanul
bejelenteni.
(3) A biztosító köteles a matematikai tartalék nagyságáról és annak
befektetésérõl évközben negyedévenként jelentést készíteni és azt a
tárgynegyedévet követõ hónap utolsó napjáig, a negyedik negyedévre vonatkozó
jelentést pedig a tárgyévet követõ év március 31-éig a Felügyelet részére
megküldeni.
Az eszközök nyilvántartása
87. §
(1) A matematikai tartalék és a biztonsági tõke fedezetéül szolgáló
eszközöket a biztosítónak a 83. §-ban foglalt csoportosítás szerint külön
eszköznyilvántartásba kell vennie, amelynek helytállóságáért a biztosító elsõ
számú vezetõje, vezetõ biztosításmatematikusa (aktuáriusa) és számviteli
vezetõje felelõs.
(2) A biztosító eszköznyilvántartásban feltüntetett eszközei értékének
mindenkor el kell érnie a matematikai tartalék és a biztonsági tõke elõírt
nagyságát.
(3) A számviteli rendért felelõs vezetõ köteles haladéktalanul értesíteni
a biztosító elsõ számú vezetõjét és a felügyelõ bizottságot, ha a biztosító
eszköznyilvántartásában feltüntetett eszközeinek értéke alacsonyabb a
matematikai tartalék és a biztonsági tõke elõírt nagyságánál.
(4) A biztosító elsõ számú vezetõje a (3) bekezdésben meghatározott
esetben köteles haladéktalanul értesíteni a Felügyeletet.
A biztosítók könyvvezetése
88. §
(l) A biztosító az üzleti tevékenységre vonatkozó nyilvántartásait - a
számvitelre vonatkozó jogszabályok elõírásai szerint - ellenõrzésre mindenkor
alkalmas módon köteles vezetni.
(2) Az üzleti nyilvántartás és ellenõrzési rendszer akkor megfelelõ, ha -
az Szt-ben és más számviteli jogszabályokban foglaltakon túlmenõen - lehetõvé
teszi a biztosító körültekintõ vezetését, a biztosító vezetésének a belsõ
ellenõrzés, valamint a Felügyelet által történõ ellenõrzését és segíti a
biztosítót abban, hogy eleget tegyen a jogszabályok alapján rá háruló
kötelezettségeknek.
A biztosító éves beszámolója
89. §
(1) A biztosító éves beszámolókészítési és könyvvezetési
kötelezettségének sajátosságait a számviteli törvényben kapott felhatalmazás
alapján a Kormány külön rendeletben szabályozza.
(2) A biztosító köteles éves beszámolójának tervezetét elkészíteni és a
Felügyeletnek a közgyûlést megelõzõ harminc nappal tájékoztatásul megküldeni.
90. §
(1) A biztosító köteles a közgyûlés által elfogadott - a könyvvizsgálói
záradékot tartalmazó, a cégbíróságnál letétbe helyezettel egyezõ - éves
beszámolót, továbbá az üzleti jelentést és a közgyûlés jegyzõkönyvét a
közgyûlést követõ harminc napon belül, a Felügyelet és az MNB részére
megküldeni.
(2) A biztosító köteles az Szt. szerinti konszolidált éves beszámolóját a
Felügyeletnek legkésõbb annak letétbe helyezését követõ harminc napon belül
megküldeni.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott dokumentumok valódiságát
köteles aláírásával igazolni
a) a biztosító elsõ számú vezetõje,
b) a biztosító vezetõ biztosításmatematikusa (aktuáriusa),
c) a biztosító számviteli rendjéért felelõs vezetõ.
A biztosító könyvvizsgálója
91. §
(1) A biztosítónak - a száz millió forint éves díjbevételt el nem érõ
biztosító egyesület kivételével - könyvvizsgálót kell választania.
(2) Biztosítónál könyvvizsgálói feladatok ellátására csak olyan
bejegyzett könyvvizsgálónak adható megbízás, aki
a) biztosítási szakértelemmel rendelkezik, valamint
b) nem áll a biztosítónál befolyásoló részesedéssel rendelkezõ tulajdonos
alkalmazásában, illetve - könyvvizsgálói társaság esetében - annak befolyásoló
részesedésû tulajdonában;
c) nem rendelkezik a biztosítóban közvetlen vagy közvetett tulajdonnal;
d) legalább káreseményenkénti huszonötmillió forintos, más biztosítónál
megkötött felelõsségbiztosítással vagy azzal azonos összegû vagyoni
biztosítékkal rendelkezik.
92. §
(1) A könyvvizsgáló köteles a biztosító elsõ számú vezetõjét
haladéktalanul tájékoztatni, ha e törvény vagy a biztosítási tevékenységre
vonatkozó jogszabályok megsértését észleli, így különösen, ha a
biztosítástechnikai tartalékok eszközfedezete nem kielégítõ.
(2) Az elsõ számú vezetõ - amennyiben a könyvvizsgáló jelentése
megalapozottnak bizonyul - köteles az (1) bekezdésben meghatározottakról a
Felügyeletet tájékoztatni.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltakon túl a könyvvizsgáló
a) a Felügyelet kérésére köteles tájékoztatást adni,
b) kérésére a Felügyelet köteles konzultációt tartani.
(4) A biztosító könyvvizsgálója az éves könyvvizsgálói jelentésében
köteles arra is kitérni, hogy a biztosítónak a 87. § szerinti
eszköznyilvántartásában szereplõ eszközeinek értéke eléri-e a matematikai
tartalék és a biztonsági tõke nagyságát.
(5) A biztosító köteles a közgyûlés által jóváhagyott éves beszámoló
Felügyelethez történõ benyújtását követõ egy hónapon belül bejelenteni a
Felügyeletnek az adott évre megválasztott könyvvizsgáló nevét. A Felügyelet
határozat formájában, indokolással jogosult a biztosítót más könyvvizsgáló
megbízására felszólítani, és a biztosító ennek három hónapon belül köteles
eleget tenni.
HETEDIK RÉSZ
AZ ÜGYFÉLFORGALOMMAL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK
A biztosítási titok
93. §
(1) Biztosítási titok minden olyan - államtitoknak nem minõsülõ -, a
biztosító, a biztosítási alkusz, a biztosítási szaktanácsadó rendelkezésére
álló adat, amely a biztosító, a biztosítási alkusz, a biztosítási
szaktanácsadó egyes ügyfeleinek személyi körülményeire, vagyoni helyzetére
illetve gazdálkodására vagy a biztosítóval kötött szerzõdéseire vonatkozik. A
biztosítási titokra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni akkor is, ha a
biztosítási szerzõdés bármilyen okból nem jött létre.
(2) A biztosítási titok tekintetében, idõbeli korlátozás nélkül - ha
törvény másként nem rendelkezik - titoktartási kötelezettség terheli a
biztosító, a biztosítási alkusz, a biztosítási szaktanácsadó tulajdonosait,
vezetõit, alkalmazottait és mindazokat, akik ahhoz a biztosítóval kapcsolatos
tevékenységük során bármilyen módon hozzájutottak.
94. §
(1) Biztosítási titok csak akkor adható ki harmadik személynek, ha a
biztosító ügyfele vagy annak törvényes képviselõje a kiszolgáltatható
biztosítási titokkört pontosan megjelölve, erre vonatkozóan írásban
felmentést ad.
(2) A titoktartási kötelezettség nem áll fenn:
a) a feladatkörében eljáró Felügyelettel,
b) a két évi vagy ennél súlyosabb szabadságvesztéssel büntetendõ
szándékos bûncselekmény felderítése érdekében eljáró és az ügyész elõzetes
jóváhagyásával rendelkezõ rendészeti nyomozóhatóság vezetõjével, valamint az
ügyészséggel,
c) a büntetõ ügyben, valamint a csõdeljárás, illetve a felszámolási
eljárás ügyében eljáró bírósággal,
d) a hagyatéki ügyben eljáró közjegyzõvel,
e) adóügyben, ha az adóhatóság felhívására a biztosítót törvényben
meghatározott körben nyilatkozattételi kötelezettség, illetve ha biztosítási
szerzõdésbõl eredõ adókötelezettség alá esõ kifizetésrõl törvényben
meghatározott adatszolgáltatási kötelezettség terheli, és az adóhatósággal
szemben e szervek biztosítóhoz intézett írásbeli megkeresése alapján,
f) a fõigazgató eseti engedélye alapján a feladatkörében eljáró
nemzetbiztonsági szolgálattal,
g) a biztosítókkal, illetve a biztosítási tevékenységgel kapcsolatos
versenyfelügyeleti feladatkörében eljáró Gazdasági Versenyhivatallal szemben.
(3) A biztosítási titoktartási kötelezettség az eljárás keretén kívül a
(2) bekezdésben meghatározott szervek alkalmazottaira is kiterjed.
(4) A biztosító a nyomozóhatóság valamint a polgári nemzetbiztonsági
szolgálat részére akkor is köteles haladéktalanul tájékoztatást adni, ha adat
merül fel arra, hogy a biztosítási ügylet
a) kábítószerkereskedelemmel,
b) terrorizmussal,
c) illegális fegyverkereskedelemmel, vagy
d) a pénzmosás bûncselekményével van összefüggésben.
95. §
(1) Nem jelenti a biztosítási titok sérelmét
a) az olyan összesített adatok szolgáltatása, amelybõl az egyes ügyfelek
személye vagy üzleti adata nem állapítható meg,
b) a biztosítók, valamint az általuk létrehozott és mûködtetett központi
információs rendszer elemei közötti olyan adatszolgáltatás, mely egyedi
azonosításra nem alkalmas,
c) a biztosítók egymás közötti olyan adatszolgáltatása, amely a
veszélyközösség érdekeinek megóvását szolgálja.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott adatok kiszolgáltatását a biztosító
a biztosítási titok védelmére hivatkozva nem tagadhatja meg.
96. §
(1) A biztosító és a biztosítási alkusz a feladatai ellátásához az alábbi
adatokat tarthatja nyilván:
a) a biztosított (szerzõdõ, kedvezményezett) személyi adatait,
b) a biztosított vagyontárgyat és annak értékét,
c) a biztosítási összeget,
d) élet-, baleset- és betegségbiztosítási szerzõdés esetén az egészségi
állapottal összefüggõ adatokat,
e) a kifizetett biztosítási összeg mértékét és a kifizetés idejét,
f) a biztosítási szerzõdéssel, létrejöttével, nyilvántartásával, a
szolgáltatással összefüggõ összes lényeges tényt és körülményt.
(2) Nem minõsül személyes adatok megsértésének, ha a biztosított
(szerzõdõ, kedvezményezett) adatai a Felügyelethez benyújtott panasz
kivizsgálása keretében jutnak a Felügyelet tudomására.
97. §
(1) A biztosítók egymás közötti személyes adatszolgáltatása a 96. § (1)
bekezdésében foglaltak körére terjed ki.
(2) A biztosító köteles a 96. § (1) bekezdésében meghatározott valamennyi
adatot kiszolgáltatni a 94. § (2) bekezdésében foglalt célból, az ott
meghatározott szerveknek.
98. §
A biztosított (szerzõdõ, kedvezményezett) a biztosító által vezetett
nyilvántartásokban tárolt saját adatairól tájékoztatást kérhet, valamint
kezdeményezheti adatai helyesbítését.
Az ügyfelek tájékoztatása
99. §
(1) A biztosítónak a szerzõdés megkötése elõtt írásban, egyértelmûen és
részletesen tájékoztatást kell adnia a szerzõdést kötni kívánó ügyfélnek a
biztosító fõbb adatairól (a társaság neve, jogi formája, címe) és a
biztosítási szerzõdés jellemzõirõl. A biztosítási szerzõdésre vonatkozó
tájékoztatás fontosabb jellemzõit a 6. számú melléklet tartalmazza.
(2) A biztosító a szerzõdés megkötése elõtt köteles beszerezni az ügyfél
arra vonatkozó írásbeli nyilatkozatát, hogy az (1) bekezdésben meghatározott
tájékoztatást megkapta.
(3) Ha a biztosító elfogadó nyilatkozatát bélyeg, igazoló jegy vagy
pecsét tanúsítja, a biztosító köteles a biztosítás megkötésének helyén az (1)
bekezdésben meghatározottakat tartalmazó tájékoztatót kifüggeszteni.
NYOLCADIK RÉSZ
AZ ÁLLAMI BIZTOSÍTÁSFELÜGYELET
I. FEJEZET
A FELÜGYELET JOGÁLLÁSA, MÛKÖDÉSE, TEVÉKENYSÉGE
A Felügyelet jogállása
100. §
(1) A Felügyelet a pénzügyminiszter felügyelete alatt álló, önálló központi
hivatalként mûködõ, elsõ fokú államigazgatási szerv.
(2) A Felügyelet hatásköre kiterjed az 1. §-ban meghatározott személyek 4.§
és 5.§ szerinti tevékenységének felügyeletére, az e törvényben szereplõ hatósági
eljárások lefolytatására.
(3) A Felügyelet részben önálló költségvetési szerv.
A Felügyelet irányítása
101. §
(1) A Felügyelet elnökét és elnökhelyetteseit a pénzügyminiszter javaslatára
a miniszterelnök nevezi ki hat évi idõtartamra és menti fel.
(2) A Felügyelet elnöke és elnökhelyettesei felett az (1) bekezdésben
foglaltak kivételével a munkáltatói jogokat a pénzügyminiszter gyakorolja.
(3) A Felügyelet elnökének és elnökhelyetteseinek megbízatása megszûnik:
a) a kinevezés idõtartamának lejártával,
b) a kinevezés visszavonásával,
c) lemondással.
(4) A kinevezés visszavonásával szûnik meg a Felügyelet elnökének és
elnökhelyetteseinek megbízatása, ha
a) jogerõs bírói ítélet megállapítása szerint bûncselekményt
követett el, vagy más módon a tisztségére méltatlanná vált;
b) tisztségének ellátására tartósan alkalmatlanná vált;
c) tisztségével való összeférhetetlenségét nem szüntette meg.
(5) A kinevezés visszavonásával egyidejûleg a Felügyelet elnökének és
elnökhelyetteseinek közszolgálati jogviszonya is megszûnik.
102. §
(1) A Felügyelet elnöke
a) irányítja a Felügyelet tevékenységét;
b) képviseli a Felügyeletet bel- és külföldön,
c) gyakorolja a munkáltatói jogokat a Felügyelet dolgozói felett,
d) gyakorolja a Felügyelet gazdálkodásával összefüggõ jogokat,
e) gyakorolja minazon jogokat, amelyekkel e törvény felruházza,
f) évente beszámol a pénzügyminiszternek a Felügyelet mûködésérõl és
költségvetésének végrehajtásáról.
(2) A Felügyelet elnöke és elnökhelyettesei tekintetében - a köztisztviselõk
jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény elõírásain túl - alkalmazási feltétel
a szakirányú felsõfokú végzettség.
(3) A Felügyeletnek rendelkeznie kell legalább egy-egy, a 46. § (1)
bekezdésének b)-d) pontjaiban meghatározott biztosítói vezetõkre érvényes
szakképzettségi, illetve biztosításügyben való foglalkoztatási elõfeltételt
teljesítõ munkatárssal.
(4) A Felügyelet elnöke a (3) bekezdésben meghatározott vezetõk tekintetében
a szakképesítési elõírás teljesítése alól egy alkalommal legfeljebb három évre
felmentést adhat.
A Felügyelet feladata
103. §
(1) A Felügyelet feladata, hogy - mint szakmai felügyeletet gyakorló szerv -
e törvény elõírásainak megfelelõen
a) elõsegítse a biztosítottak (szerzõdõk, kedvezményezettek) érdekeinek
megóvását,
b) ellenõrizze és értékelje e törvény, illetve egyéb, a biztosítási
tevékenységre vonatkozó jogszabályok rendelkezéseinek teljesítését,
c) elbírálja az engedélykérelmeket,
d) nyilvántartsa a biztosítási tevékenységgel összefüggõ adatokat, így
különösen a 40. §-ban és a 135-136. §-ban foglaltakat.
(2) A Felügyelet e törvény elõírásainak megfelelõen ellenõrzi és értékeli:
a) a biztosító pénzügyi helyzetét, a minimális szavatoló tõke és a
minimális biztonsági tõke elõírt mértékeinek meglétét, a biztosító mindenkori
fizetõképességét,
b) a biztosítástechnikai tartalékok képzését és felhasználását,
c) a biztonsági tõke és a biztosítástechnikai tartalékok befektetési
szabályainak betartását, az elõírásszerû fedezet meglétét,
d) a személyi feltételekben bekövetkezett változások szabályszerûségét,
e) az üzletmenethez szükséges tárgyi feltételek a biztosító által
meghatározott üzletpolitikának való megfelelését,
f) a módozattervekben foglaltak megvalósulását, a díjkalkulációk
elfogadhatóságát, a biztosítási szerzõdési feltételeket és azok érvényesítésének
jogszerûségét,
g) a biztosítottak (szerzõdõk, kedvezményezettek) biztosító általi
pontos és idõbeni tájékoztatásának a megvalósítását.
(3) A Felügyelet - az (1) és (2) bekezdésben foglaltakon túlmenõen -
ellátja az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárakról szóló 1993. évi XCVI.
törvényben meghatározott Pénztárfelügyeleti feladatokat is."
II. FEJEZET
A FELÜGYELETI ELLENÕRZÉS RENDSZERE
104. §
(1) A Felügyelet biztosítókat érintõ ellenõrzésének eszközei:
a) a folyamatos ellenõrzés,
b) az átfogó ellenõrzés,
c) a rendkívüli ellenõrzés,
d) a felügyeleti biztos kirendelése
(2) A Felügyelet a biztosítási alkuszokat érintõ ellenõrzésre az (1) bekezdés
a) és c) pontjában, a biztosítási szaktanácsadókat érintõ ellenõrzésre pedig az
(1) bekezdés a) pontjában meghatározott eszközöket használhatja fel.
(3) Ellenõrzés lefolytatására a Felügyelet dolgozóin kívüli külsõ szakértõt
is meg lehet bízni.
Folyamatos ellenõrzés
105. §
A Felügyelet folyamatosan ellenõrzi, hogy a biztosító, a biztosítási alkusz
és a biztosítási szaktanácsadó tevékenysége megfelel-e:
a) az e törvényben foglaltaknak,
b) a Felügyelet által kiadott engedélyeknek.
106. §
(1) A Felügyelet részére a biztosító köteles:
a) az éves beszámolón kívül évente egy alkalommal a biztosító
tevékenységét értékelõ belsõ, nyilvánosságra nem kerülõ jelentést,
b) negyedévenként a biztosító tevékenységének legfontosabb jellemzõire
vonatkozó - a nagykockázatokat és a nagykárokat is felölelõ - gyorsjelentést
megküldeni.
(2) A Felügyelet a folyamatos ellenõrzés keretében az (1) bekezdésben
foglaltak valódiságának vizsgálata érdekében jogosult bármely adatot, beszámolót,
bizonylatot, vizsgálati anyagot, számviteli nyilvántartást, dokumentumot, okmányt
(a továbbiakban együtt: irat) a helyszínen megtekinteni vagy bekérni, szóban vagy
írásban bármilyen információt megkérni.
Átfogó ellenõrzés
107. §
(1) A Felügyelet - szakmai felügyeleti jogkörében eljárva - öt évenként
átfogó ellenõrzést köteles tartani a biztosítónál.
(2) Az átfogó ellenõrzés kiterjed a biztosító teljes üzletmenetére, az e
törvény alapján kiadott engedélynek megfelelõ mûködésre és az e törvényben elõírt
szabályok betartására.
108. §
(1) Az átfogó ellenõrzés tartásáról - annak megkezdése elõtt legalább harminc
nappal - írásban értesíteni kell a biztosítót.
(2) Az ellenõrzést végzõ személy/eke/t megbízólevéllel kell ellátni. A
megbízólevélnek tartalmaznia kell a vizsgálat tervezett idõtartamát és tárgykörét.
109. §
(1) A biztosító köteles az ellenõrzés lefolytatásához szükséges és alkalmas
helyiségeket és egyéb eszközöket az ellenõrzést végzõ személy/ek/ rendelkezésére
bocsátani.
(2) A biztosító köteles az ellenõrzés végrehajtásához szükséges valamennyi
iratot, dokumentumot átadni. Az ellenõrzést végzõ személy/eke/t a betekintés- és
megtekintés joga az e törvényben foglaltak betartásának vizsgálata során
korlátlanul megilleti.
(3) A biztosító valamennyi dolgozója köteles a feladat- és hatáskörébe
tartozó ügyben az ellenõrzést végzõ személy/ek/ részére szóban vagy írásban a kért
tájékoztatást megadni. Az ellenõrzést végzõ személy/ek/ jogosultak - munkaidõben -
a biztosító üzlethelyiségébe, munkahelyére bemenni.
110. §
(1) Az ellenõrzést végzõ személy/ek/ megállapításaikat az ellenõrzés lezárása
után írásban rögzíteni kötelesek.
(2) A megállapításokat a biztosítóval az ellenõrzés lezárását követõ 15 napon
belül írásban kell közölni.
(3) A vizsgált biztosító a megállapításokra - annak kézhezvételétõl számított
15 napon belül - észrevételeket tehet.
Rendkívüli ellenõrzés
111. §
(1) A Felügyelet rendkívüli ellenõrzést akkor rendelhet el, ha
a) a biztosító vezetõje - biztosító szövetkezetnél az ügyvezetõ
igazgató, biztosító egyesületnél az elsõ számú vezetõ - a Felügyelõ Bizottság
elnöke, a vezetõ jogtanácsos, a vezetõ biztosításmatematikus (aktuárius), a
számviteli rendért felelõs vezetõ vagy a könyvvizsgáló írásban bejelentést tesz,
vagy
b) megalapozott gyanú merül fel arra, hogy a biztosítási szolgáltatások
teljesítésének biztonsága súlyosan veszélyben van.
(2) Az (1) bekezdéssel összefüggésben a Felügyelet elnöke a rendkívüli
ellenõrzés elrendelését követõ öt napon belül jogosult az érintett biztosító
vezetõjét személyes meghallgatás céljából a Felügyelet székhelyére beidézni.
(3) A rendkívüli ellenõrzés elrendelésérõl harminc napon belül utólag
tájékoztatni kell a Biztosításfelügyeleti Bizottságot.
112. §
(1) Rendkívüli ellenõrzést lehetõség szerint munkaidõben a biztosítónál vagy
a Felügyelet székhelyén kell lefolytatni, kivéve, ha fennáll annak a lehetõsége,
hogy a vizsgálat alá vont iratokat megsemmisítik, vagy az üzleti tevékenység
körülményét megváltoztatják.
(2) A rendkívüli ellenõrzést végzõ személyt megbízólevéllel kell ellátni,
amelyben az ellenõrzés tárgyát meg kell jelölni, és amelyet a biztosító elsõ számú
vezetõjének, illetve a biztosító ellenõrzés alá vont szervezeti egysége - fiók,
kirendeltség stb. - vezetõjének be kell mutatni.
(3) A rendkívüli ellenõrzést végzõ személy az ellenõrzéssel összefüggõen a
biztosító bármely dolgozójától szóban vagy írásban az ellenõrzéssel összefüggésben
bármilyen információt megkérhet, a biztosító minden iratanyagába betekinthet,
azokról másolatot készíthet.
A felügyeleti biztos
113. §
(1) Felügyeleti biztost kell kirendelni a 140. § (1) bekezdésében
meghatározott szükséghelyzetben és felszámolási eljárás megindításakor.
(2) A felügyeleti biztost a Felügyelet elnöke rendeli ki és látja el
megbízólevéllel. A felügyeleti biztos legfeljebb kilencven napra rendelhetõ ki, ez
az idõtartam a (3) bekezdés szerint meghosszabbítható, ha a szükséghelyzetben
hozott intézkedés eredménytelensége miatt a Felügyelet megindítja a felszámolási
eljárást.
(3) Felszámolási eljárás esetén a felügyeleti biztos megbízatása a felszámoló
kijelöléséig tart.
(4) A felügyeleti biztost indokolt esetben a Felügyelet elnöke hívja vissza.
(5) A felügyeleti biztos kirendelésével egyidejûleg rendelkezni kell a
felügyeleti biztos és a biztosító elsõ számú vezetõjének jogállásáról, egyben a
kirendelésrõl a befolyásoló részesedéssel rendelkezõ tulajdonosokat (tagokat) is
értesíteni kell.
(6) A Felügyelet elnöke a biztosító elsõ számú vezetõjének megbízatását - a
felügyeleti biztos kirendelésének idõtartamára - felfüggesztheti. Az elsõ számú
vezetõ megbízatásának felfüggesztése esetén a felügyeleti biztos a biztosító elsõ
számú vezetõjének jogkörében jár el.
(7) Amennyiben az elsõ számú vezetõ megbízatását nem függesztik fel, úgy
döntései csak a felügyeleti biztos ellenjegyzésével érvényesek.
(8) A felügyeleti biztos kirendelésének megtörténtérõl a Felügyelet elnöke a
Biztosításfelügyeleti Bizottságot haladéktalanul tájékoztatni köteles.
(9) A felügyeleti biztosnak kirendelésekor írásban nyilatkoznia kell arról,
hogy õ maga, vagy közeli hozzátartozója valamely biztosítónál, biztosítási
alkusznál, biztosítási szaktanácsadó tevékenységet folytató társaságnál, milyen és
mekkora név- és forgalmi értéket képviselõ tulajdoni hányaddal rendelkezik.
114. §
(1) A felügyeleti biztos hatásköre kizárólag az e törvényben foglalt
szabályok betartására és betartatására terjed ki.
(2) A felügyeleti biztos az általa megtett intézkedésekrõl a Felügyelet
elnökét és a tulajdonosokat - írásbeli kérésre - bármikor köteles tájékoztatni.
115. §
(1) A Felügyelet elnöke felügyeleti biztosként olyan személyt jelöl ki, aki
az írásban meghatározott feladat ellátásához elegendõ szakmai tapasztalattal
rendelkezik.
(2) A felügyeleti biztos tekintetében alkalmazni kell a 47. § -ban elõírt
követelményeket.
(3) A felügyeleti biztost a Felügyelet elnöke által meghatározott díjazás
illeti meg, melyet az érintett biztosító fizet.
III. FEJEZET
A FELÜGYELET DOLGOZÓIRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
Összeférhetetlenség
116. §
(1) A Felügyelet elnöke, elnökhelyettese és érdemi ügyintézõje biztosítónál,
biztosítási alkusznál, biztosítási szaktanácsadónál munkaviszonyban vagy
munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban nem állhat, ott vezetõ tisztségviselõ
vagy felügyelõ bizottság tagja nem lehet.
(2) Az (1) bekezdésben felsoroltak egymással közeli hozzátartozói
kapcsolatban (Ptk 685. § b) pont) nem állhatnak, és nem vehetnek részt olyan
biztosító, biztosítási alkusz vagy biztosítási szaktanácsadó vizsgálatában,
amellyel közeli hozzátartozójuk munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszonyban áll, illetve a biztosító felügyelõ bizottságának tagja.
(3) A Felügyelet elnökének, elnökhelyettesének és érdemi ügyintézõjének
kinevezésekor írásban nyilatkoznia kell, hogy õ maga vagy közeli hozzátartozója
valamely biztosítónál, biztosítási alkusznál, biztosítási szaktanácsadó
tevékenységet folytató társaságban, valamint más gazdasági társaságban milyen és
mekkora név- és forgalmi értéket képviselõ közvetlen és közvetett tulajdoni
hányaddal rendelkezik, illetve a közszolgálati jogviszonyának idõtartama alatt
szerez. Az ehhez kapcsolódó szavazati jog a Felügyelettel fennálló közszolgálati
jogviszony idõtartama alatt nem gyakorolható.
(4) A Felügyelet elnöke és elnökhelyettese a miniszterelnöknek, az érdemi
ügyintézõ a Felügyelet elnökének köteles haladéktalanul bejelenteni az
összeférhetetlenségi ok fennállását.
Titoktartási kötelezettség
117. §
(1) Aki a Felügyelettel közszolgálati jogviszonyban, vagy munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyban áll vagy a Biztosításfelügyeleti Bizottság tagja, a
tudomására jutott biztosítási, szolgálati- és üzleti titkot köteles megõrizni.
(2) A titoktartási kötelezettség az (1) bekezdésben említett jogviszony,
illetve tagsági viszony megszûnése után is fennáll.
118. §
(1) A 117.§-ban meghatározott titoktartási kötelezettség nem terjed ki:
a) az Állami Bankfelügyelet, az Állami Értékpapír és Tõzsdefelügyelet,
valamint a MNB részére, írásbeli kérelemre történõ adatszolgáltatásra,
b) arra az esetre, ha a Felügyelet az adatokat az általa kötött két-
vagy többoldalú megállapodás alapján a feladatkörében eljáró külföldi
biztosításfelügyeleti hatóságnak adja át, feltéve, ha a külföldi hatóságot a rá
vonatkozó jogszabályok alapján azonos vagy szigorúbb titoktartási kötelezettség
terheli,
c) a külön törvényben meghatározott adatszolgáltatási és felvilágosítási
kötelezettségre.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja alapján kiszolgáltatott adatok tekintetében a
biztosítási titoktartási kötelezettség kiterjed az adatszolgáltatást kérõ szervre,
illetve annak dolgozóira is.
(3) Ha a Felügyelet az (1) bekezdés b) pontja alapján adatot ad át, errõl
negyvennyolc órán belül tájékoztatnia kell az érintett biztosító elsõ számú
vezetõjét.
IV. FEJEZET
A FELÜGYELET ELJÁRÁSA, INTÉZKEDÉSEI
Eljárási szabályok
119. §
(1) A Felügyelet az e törvényben foglalt eltérésekkel az államigazgatási
eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szerint jár el.
(2) A Felügyelet határozatát a jogorvoslati kérelemre tekintet nélkül
azonnal végre kell hajtani, ha az azonnali végrehajtás elmaradása a biztosítottak
érdekét súlyosan veszélyeztetné. Erre a körülményre a határozatban ki kell térni.
120.§
(1) A Felügyelet
a) a biztosítási tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélykérelmet
annak beérkezésétõl - hiánypótlás esetén az e törvény rendelkezéseinek megfelelõ
engedélykérelem beérkezésétõl - számított kilencven,
b) a biztosító engedélyköteles módozat bevezetésére vagy annak
módosítására vonatkozó engedélykérelmét harminc
napon belül köteles elbírálni.
(2) A Felügyelet elnöke az (1) bekezdésben meghatározott határidõt egy
alkalommal legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja.
121. §
(1) A Felügyelet a biztosítási szerzõdésben érintettektõl hozzá beérkezett
írásos bejelentéseket köteles az érintett biztosítóhoz érdemi ügyintézésre
továbbítani.
(2) A biztosító köteles a Felügyelettõl továbbított írásos bejelentést
harminc napon belül érdemben kivizsgálni és annak eredményérõl az ügyfelet és a
Felügyeletet tájékoztatni.
(3) A Felügyelet az ügy során keletkezett iratokat betekintés végett
bekérheti.
(4) Amennyiben a tájékoztatás alapján a Felügyelet az e törvényben
foglaltaktól vagy a biztosítási feltételektõl való rendszeres és súlyos eltérést
tapasztal, a 123. § (1) bekezdése szerinti intézkedésre jogosult.
122. §
A Felügyelet eljárása során közvetlenül jogosult
a) a külföldi biztosításfelügyeleti hatóság és külföldi biztosító
megkeresésére,
b) a külföldi biztosításfelügyelettõl, és külföldi biztosítótól érkezõ
megkeresés teljesítésére,
c) a külföldi biztosításfelügyeleti hatósággal együttmûködési
megállapodás kötésére.
Intézkedések
123. §
(1) A Felügyelet a biztosító kötelezettségének teljesítése, a biztosítottak
(szerzõdõ felek, kedvezményezettek) érdekeinek megóvása, valamint annak érdekében,
hogy a biztosítási tevékenység e törvénynek, a biztosítási tevékenységre vonatkozó
más jogszabályoknak és a Felügyelet engedélyeinek megfeleljen, a következõ
határozatokat hozhatja:
a) a biztosítót az e törvényben, a biztosítási tevékenységre vonatkozó
más jogszabályban, továbbá a felügyeleti engedélyekben meghatározott feltételeknek
való megfelelésre - határidõ kitûzésével - kötelezheti,
b) felügyeleti bírság (125-127. §) megfizetésére kötelezhet,
c) határidõ megjelölésével elõírhatja e törvény szerinti szanálási
terv, illetve pénzügyi terv benyújtását,
d) megtilthatja egyes biztosítási módozatok terjesztését,
e) korlátozhatja, illetve megtilthatja a biztosítónak a
biztosítástechnikai tartalékai és a minimális biztonsági tõke feletti szabad
rendelkezési jogát,
f) a biztosítási tevékenység folytatására adott engedélyt visszavonhatja
vagy a biztosító tevékenységét egészben vagy részben felfüggesztheti.
(2) Az (1) bekezdés d), e), és f) pontjában foglaltakhoz a Felügyeletnek ki
kell kérnie a Biztosításfelügyeleti Bizottság elõzetes véleményét.
A tevékenységi engedély visszavonása
124. §
(1) A biztosítási tevékenység folytatására adott engedély egészben vagy
részben való visszavonására csak akkor kerülhet sor, ha a biztosító
a) az engedély megadásától számított tizenkét hónapon belül a
biztosítási tevékenységét nem kezdte meg, vagy biztosítási tevékenységét hat
hónapot meghaladóan szünetelteti,
b) a biztosítási tevékenységre vonatkozó jogszabályokat ismételten és
súlyosan megsérti és a 123. §-ban meghatározott intézkedések nem vezettek
eredményre.
(2) Az engedély visszavonása után új szerzõdés nem köthetõ, a már létezõ
szerzõdésekben a biztosító által vállalt kötelezettségek nem növelhetõk és a
szerzõdések nem hosszabbíthatók meg.
(3) Az engedély visszavonása után a Felügyelet köteles minden olyan
intézkedés megtételére, amely a biztosítottak érdekének védelmét szolgálja. Így
különösen korlátozhatja vagy megtilthatja a biztosító eszközei feletti szabad
rendelkezést, a biztosító eszközeinek meghatározott idõre szóló kezelésével
megbízhat erre alkalmas személyt.
(4) A biztosító, a biztosítási alkusz és a biztosítási szaktanácsadó
tevékenysége folytatásához adott engedély teljes vagy részleges visszavonása elõtt
ki kell kérni az érintett szakmai érdekképviseleti szerv, valamint a
Biztosításfelügyeleti Bizottság véleményét.
Felügyeleti bírság
125. §
(1) A Felügyelet a biztosítót és a biztosításközvetítõt, illetve azok elsõ
számú vezetõit felügyeleti bírság megfizetésére kötelezheti, ha az
a) megsérti e törvény vagy egyéb, a biztosítási tevékenységre vonatkozó
jogszabály elõírásait,
b) a felügyeleti határozatban elõírtakat nem, vagy nem határidõben
teljesíti, vagy
c) a Felügyelet által elrendelt adatszolgáltatási vagy meghallgatási
kötelezettségének nem tesz eleget.
(2) A bírság ismételten is kiszabható és az e törvényben meghatározott egyéb
intézkedésekkel együtt is alkalmazható.
(3) Nem lehet bírságot kiszabni a mulasztásnak vagy kötelességszegésnek a
Felügyelet tudomására jutásától számított hat hónapon, illetve az elkövetéstõl
számított két éven túl, vagy ha a mulasztás vagy kötelezettségszegés
bûncselekményt valósít meg.
126. §
(1) A bírság összegét az e törvényben, a biztosítási tevékenységre vonatkozó
egyéb jogszabályokban, valamint a Felügyelet határozataiban elõírt feltételtõl
való eltérés, továbbá a mulasztás, kötelezettségszegés súlyának
figyelembevételével kell megállapítani.
(2) A biztosító és biztosításközvetítõ terhére kiszabható bírság összege
ötszázezer forinttól tízmillió forintig terjedhet.
(3) A biztosító és a biztosításközvetítõ elsõ számú vezetõjének terhére
kiszabható bírság összege százezer forinttól egymillió forintig terjedhet.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazása szempontjából az e törvényben foglalt
kötelezettségek súlyos megsértésének számít különösen, ha a biztosító, illetve
elsõ számú vezetõje
a) bármely engedélykérelmében vagy bejelentésében valótlan adatot, vagy
nyilatkozatot közölt,
b) jogszabálysértõ módozatot terjesztett,
c) engedélyköteles tevékenységet engedély nélkül végez, vagy a
biztosítási tevékenységhez közvetlenül nem kapcsolódó tevékenységet is végez.
127. §
(1) A bírságot a kiszabásáról hozott határozat jogerõre emelkedésétõl
számított tizenöt napon belül kell a határozatban megjelölt számlára befizetni. Az
így befolyt pénzösszeget a biztosítási kultúra színvonalának emelésére, a
biztosítási szakemberképzésre, a biztosítási szakmával kapcsolatos jegyzetek,
tanulmányok készítésének és közzétételének támogatására kell fordítani.
(2) Az (1) bekezdés szerinti pénzösszegek felhasználásáról a Felügyelet
elnöke a Biztosításfelügyeleti Bizottság véleményét kikérve határoz.
A Felügyelet tájékoztatója
128. §
(1) A Felügyelet az általa kiadott biztosítási tevékenységre vonatkozó
engedélyrõl, annak módosításáról, vagy visszavonásáról szóló határozatát
haladéktalanul megküldi a pénzügyminiszternek, az MNB-nek, a cégbíróságnak, a
Gazdasági Versenyhivatalnak és a biztosítók szakmai érdekképviseleti
szervezeteinek.
(2) A Felügyelet az általa kiadott biztosítási alkuszi és biztosítási
szaktanácsadói engedélyekrõl, azok módosításáról, vagy visszavonásáról szóló
határozatot haladéktalanul megküldi a pénzügyminiszternek, biztosítási
szaktanácsadó kivételével a cégbíróságnak, a Gazdasági Versenyhivatalnak és az
érintett szakmai érdekképviseleti szervezeteknek.
(3) A Felügyelet az alkalmazott szankciókról e törvény elõírásainak
megfelelõen tájékoztatja a Biztosításfelügyeleti Bizottságot.
(4) A Felügyelet ellenõrzésének általános tapasztalatait és a biztosítók,
biztosítási alkuszok és biztosítási szaktanácsadók tevékenységét évente értékeli.
A részletes írásos beszámolóját a pénzügyminiszternek, a beszámoló fõbb,
összefoglaló jellegû megállapítását az MNB-nek, a Gazdasági Versenyhivatalnak és a
biztosítók, biztosítási alkuszok és biztosítási szaktanácsadók illetékes szakmai
érdekképviseleti szervezeteinek megküldi.
Felügyeleti díj
129.§
(1) A biztosító, a biztosítási alkusz, a biztosítási szaktanácsadó és a
képviselet a felügyeleti eljárási, igazgatási szakértõi, információs és tudományos
szolgáltatások igénybevételéért felügyeleti díjat fizet az egyéb költségek
terhére.
(2) A biztosító által fizetett felügyeleti díj mértéke a biztosító éves
díjbevételének két ezreléke.
(3) A felügyeleti díj összegét
a) a biztosítási alkusz,
b) a biztosítási szaktanácsadó,
c) a kizárólag viszontbiztosítási tevékenységet folytató biztosító
részvénytársaság,
d) a kizárólag viszontbiztosítási tevékenységet folytató
biztosítószövetkezet, valamint
e) a képviselet
esetén a pénzügyminiszter rendeletben határozza meg.
(4) A felügyeleti díjat
a) a (2) bekezdésben meghatározott biztosítónak negyedéves részletekben,
a tárgynegyedévet követõ hónap tizenötödik napjáig,
b) a (3) bekezdésben meghatározottaknak pedig a tárgyévet követõ hónap
tizenötödik napjáig
kell a Felügyelet számlájára átutalni.
(5) A befizetett díjat a Felügyelet mûködésének fedezetéül kell felhasználni,
évvégi maradványának megállapítására, elszámolására, felhasználására a
költségvetési szervek tervezésének, gazdálkodásának, beszámolásának rendezésérõl
szóló kormányrendeletet kell alkalmazni.
(6) A Felügyelet a biztosítási szakoktatás, kutatás és a szaksajtó
tevékenységéhez támogatást nyújthat.
V. FEJEZET
BIZTOSÍTÁSFELÜGYELETI BIZOTTSÁG
130. §
(1) A Felügyelet mellett hét tagból álló Biztosításfelügyeleti Bizottság (a
továbbiakban: Bizottság) mûködik.
(2) A Bizottság tagjai:
a) a pénzügyminiszter által kinevezett személy,
b) az illetékes pénzügyminisztériumi helyettes államtitkár,
c) a szakmai érdekképviseleti szerv/ek/ két képviselõje,
d) a szakmai érdekképviseleti szervek javaslata alapján a
pénzügyminiszter által kinevezett három független - biztosító alkalmazásában nem
álló -, a biztosítók tevékenységét magas szinten ismerõ szakértõ.
(3) A Bizottság ülésein a Felügyelet elnöke állandó meghívottként,
tanácskozási joggal vesz részt.
(4) A Bizottság tagjainak megbízatása megszûnik:
a) a kinevezési idõtartam lejártával,
b) felmentéssel, visszahívással,
c) lemondással,
d) halállal.
(5) A Bizottság elnöke a pénzügyminiszter által kinevezett személy, alelnöke
- az elnök személyes akadályoztatása esetében - a (2) bekezdés b) pontjában
meghatározott helyettes államtitkár.
(6) A Bizottság szervezeti és mûködési szabályzatát maga állapítja meg,
üléseit az elnök vezeti.
(7) A Bizottság mûködésének költségeit a Felügyelet viseli.
(8) A Bizottság független tagjai és az érdekképviseleti szervek által
delegált tagjai díjazásban részesülnek, melynek mértékét a Felügyelet elnöke
határozza meg.
131.§
A Bizottság - a biztosítási és üzleti titokra vonatkozó elõírások
betartásával - jogosult álláspontjának, indoklásának, illetve a külön
véleményeknek a Pénzügyi Közlönyben történõ nyilvánosságra hozatalára.
132. §
(1) A Bizottság 130. § (2) bekezdésének a/ és b/ pontjaiban foglalt tagjait a
pénzügyminiszter bízza meg hat évre.
(2) Felmentéssel kell megszüntetni a Bizottság független tagjainak
megbízatását, ha
a) jogerõs ítélet megállapítása szerint bûncselekményt követett el, vagy
más módon e tisztségre méltatlanná vált,
b) tisztségének ellátására tartósan alkalmatlanná vált.
133.§
(1) A Bizottság részére véleményezésre meg kell küldeni:
a) a biztosítási tevékenységre vonatkozó jogszabályok tervezetét,
b) a biztosító mûködésének éves tapasztalatairól szóló tájékoztatót.
(2) A Bizottság a véleményét legkésõbb az ülést követõ tizedik munkanapon
belül köteles közölni a Felügyelet elnökével.
(3) A Felügyelet elnöke bármilyen általa szükségesnek ítélt kérdésben
jogosult a Bizottság véleményét kikérni.
VI. FEJEZET
VERSENYSZABÁLYOK
134. §
A biztosítók a megkötést követõ harminc napon belül kötelesek bejelenteni a
Felügyeletnek az olyan megállapodást, amely a tisztességtelen piaci magatartás
tilalmáról szóló 1990. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: Vt.) 17. § (4)
bekezdésében foglaltakra tekintettel a Vt. 14. §-ában meghatározott tilalom alól
mentesül.
VII. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓ BEJELENTÉSI KÖTELEZETTSÉGE
135. §
(1) A biztosító köteles a Felügyeletnek haladéktalanul bejelenteni, ha
a) fizetési kötelezettségét pénzügyi fedezet hiányában nem képes
teljesíteni,
b) biztosítástechnikai tartalékai nem érik el a szükséges mértéket, és a
biztosítástechnikai tartalékok fedezete nem kielégítõ,
c) a biztonsági tõkéje és a szavatoló tõkéje nem éri el az elõírt
mértéket,
d) ha más vállalkozásban saját jegyzett tõkéjének, részjegy-tõkéjének,
vagy induló tõkéjének tíz százalékát meghaladó tulajdoni hányadot szerez.
(2) A biztosító köteles a Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni:
a) a jegyzett tõkéjének, részjegy tõkéjének, vagy induló vagyonának
felemelését vagy leszállítását,
b) a biztosítóban 5 %-ot meghaladó, de a 68. § (1) bekezdése szerint
engedélykötelesnek nem minõsülõ részesedés megszerzését,
c) a 46. § (1) bekezdésében meghatározott vezetõk személyében történt
változást,
d) a székhely vagy telephely címének megváltozását,
e) új hálózati egység megnyitását, illetve hálózati egység
megszüntetését,
f) a tevékenység szüneteltetését,
g) a vállalt nagykockázatokat,
h) a nagykárokat,
i) a viszontbiztosítási partnereinek nevét,
j) külföldi állandó képviseletének megnyitását, annak áthelyezését vagy
megszüntetését, illetve a képviseletet ellátó kiküldöttek személyében történõ
változást,
k) a nem engedélyköteles biztosítási módozatok értékesítésének
megkezdését,
l) a Vt. 17. § szerinti megállapodást,
m) az alapszabály módosítását,
n) a tevékenység kihelyezésére kötött szerzõdést,
o) a vezérügynök személyét,
p) a könyvvizsgáló személyét.
(3) A biztosító köteles a Felügyeletnek a terjesztés megkezdését követõ
hatvan napon belül beküldeni a módozattervvel összefüggésben kidolgozott mindazon
egyéb iratokat és ügyféltájékoztatókat, amelyeket az ügyfelek megkapnak.
136. §
(1) A biztosítási alkusz és a biztosítási szaktanácsadó köteles a
Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni
a) a biztosítási alkuszi tevékenységet irányító személyében, a vezetõ
szaktanácsadó személyében tervezett változást,
b) a székhely vagy telephely címének megváltozását,
c) új hálózati egység megnyitását, illetve hálózati egység
megszüntetését,
d) tevékenység szüneteltetését vagy megszüntetését.
(2) A biztosítási alkusz az (1) bekezdésben foglaltakon túl köteles a
Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni a törzstõke (alaptõke) felemelését
vagy leszállítását.
(3) A külföldi biztosító köteles a Felügyeletnek 30 napon belül
bejelenteni magyarországi tartós képviseletének megnyitását, annak
áthelyezését vagy megszüntetését, illetve a képviseletet ellátók személyében
történt változást.
KILENCEDIK RÉSZ
MAGYAR BIZTOSÍTÁSI TANÁCS
137. §
(1) A Magyar Biztosítási Tanács (továbbiakban: Tanács) feladata a
biztosításügyre vonatkozó koncepcionális és stratégiai ügyekben való
állásfoglalás, a hazai biztosítási kultúra hagyományainak ápolása, a biztosítási
tevékenység megújításának szolgálata, a biztosítói üzletmenet európai normákhoz
való harmonizálódásának alapkérdéseire vonatkozó véleményalkotás.
(2) A Tanács a Felügyelet tanácsadó szerve.
(3) A Tanács jogosult minden olyan ügyben a Felügyelethez fordulni, amelyet a
magyar biztosításügy egésze érdekében kétharmados többséggel fontosnak minõsít.
138. §
(1) A Tanács tagjai a magyar biztosításügyben dolgozó kiemelkedõ szaktudású
személyek lehetnek.
(2) A Tanács tagjait a biztosítási szakma elismert, köztiszteletben álló
szakembereibõl - a szakmai érdekképviseleti szervek véleményének meghallgatása
után - a Felügyelet elnökének javaslatára a pénzügyminiszter kéri fel,
határozatlan idõre.
(3) A Tanács elnökét - a Felügyelet javaslatára - a pénzügyminiszter kéri
fel.
139. §
(1) A Tanácsnak legalább három (közgazdasági-, jogi- és aktuáriusi-)
szekciója mûködik, és legfeljebb harminc tagja lehet.
(2) A Tanács tagját külön díjazás nem illeti meg.
(3) A Tanács mûködésével kapcsolatos költségek a Felügyeletet terhelik.
TIZEDIK RÉSZ
A SZÜKSÉGHELYZETBEN HOZOTT KÜLÖNLEGES INTÉZKEDÉSEK ÉS A FELSZÁMOLÁS SAJÁTOS
SZABÁLYAI
I. FEJEZET
INTÉZKEDÉSEK A BIZTOSÍTÁSI SZÜKSÉGHELYZETBEN
140. §
(1) Ha a biztosító
a) esedékes és elismert fizetési kötelezettségeinek
pénzügyi fedezet hiánya miatt öt munkanapon belül nem tesz eleget, vagy
b) a biztosítástechnikai tartalékok nem érik el a szükséges mértéket,
illetve a biztosítástechnikai tartalékok fedezete nem kielégítõ, vagy
c) biztonsági tõkéje az elõírt mérték alá csökkent, vagy
d) a szanálási- illetve a pénzügyi tervét a Felügyelet által
meghatározott idõn belül nem tudja végrehajtani, vagy
e) tevékenysége körében más olyan különösen súlyos veszélyhelyzet
alakult ki, amely a biztosítási szolgáltatások biztonságát fenyegeti (a
továbbiakban a)-e) pont együtt vagy külön-külön: szükséghelyzet)
a Felügyelet a felszámolás elkerülése, valamint a biztosítottak érdekében
szükségintézkedést tehet.
(2) Szükséghelyzetben a Felügyelet - a 123. § (1) bekezdésében
szabályozottakon túlmenõen - az alábbi intézkedéseket teheti:
a) kötelezheti a biztosítót - átvételre vállalkozó másik biztosító
esetén - biztosítási állományának átruházására,
b) felfüggesztheti a részvénytársaság, illetve a szövetkezet esedékes
osztalékának kifizetését legfeljebb három hónapra,
c) összehívhatja a közgyûlést a Felügyelet által meghatározott
napirenddel.
(3) Az (2) bekezdésben meghatározott intézkedésekhez a Biztosításfelügyeleti
Bizottság véleményének kikérése szükséges. Ha az intézkedés azonnali végrehajtást
igényel, a Felügyelet elnöke az intézkedésrõl utólag tájékoztatja a
Biztosításfelügyeleti Bizottságot.
II. FEJEZET
A felszámolási eljárás és végelszámolás különleges szabályai
141. §
A biztosító részvénytársaság és a biztosító szövetkezet elleni felszámolási
eljárásra és végelszámolásra az e fejezetben foglalt eltérésekkel a
csõdeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló többször
módosított 1991. évi IL. törvény (a továbbiakban: Cstv.) rendelkezéseit kell
alkalmazni.
142. §
A biztosító részvénytársaság és a biztosító szövetkezet ellen csõdeljárásnak
helye nincs.
A felszámolási eljárás
143. §
(1) A biztosító részvénytársaság és biztosító szövetkezet elleni felszámolási
eljárást - a pénzügyminiszter egyidejû értesítése mellett - a Felügyelet
megindítja, ha
a) a szükséghelyzetben hozott intézkedés ellenére a 140. § (1)
bekezdésének a) vagy d) pontjában meghatározott feltételek fennmaradnak, vagy
b) a biztosító tartozásai saját tõkéjét tartósan meghaladják
(túladósodás).
(2) A felszámolási eljárás kezdeményezésérõl - amennyiben azt nem a
Felügyelet indította meg - a bíróság a Felügyeletet soron kívül értesíti.
(3) A bíróság a felszámolót a Felügyelet egyetértésével jelöli ki.
144. §
(1) A Felügyelet köteles a felszámolás kezdõ idõpontjában a biztosító
tevékenységi engedélyét visszavonni.
(2) A felszámolás kezdõ idõpontjától
a) a biztosítási szerzõdések a folyamatban lévõ állományátruházás esetét
kivéve megszûnnek;
b) a megszûnt biztosítási szerzõdések esetében az esedékes biztosítási
díjak nem szedhetõk be;
c) új biztosítási szerzõdés nem köthetõ és nem hosszabbítható meg,
biztosítási állomány - saját elhatározásból - nem adható és nem vehetõ át.
(3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti esetben a biztosítási szerzõdés
megszûnésének tényérõl a biztosító köteles a szerzõdõ felet, illetve a
biztosítottat értesíteni.
145. §
(1) A felszámolás kezdõ idõpontjában a matematikai tartalékhoz tartozó
eszközök listáját azonnal le kell zárni és azt a felügyeleti biztosnak át kell
adni.
(2) A felszámolási eljárás folyamán az (1) bekezdésben meghatározott eszközök
külön kezelendõk és azok csak a matematikai tartalékkal szemben fennálló
biztosítotti (kedvezményezetti) követelések kielégítése után használhatók fel
egyéb kötelezettségek kielégítésére.
(3) Amennyiben a matematikai tartalékhoz tartozó eszközök a kötelezettségekre
nem nyújtanak kellõ fedezetet, úgy - a teljes kielégítés erejéig - a biztosító
egyéb eszközeit kell felhasználni.
146. §
(1) A biztosító biztosítási szerzõdésbõl származó kötelezettségeit a
felszámolási költségeket követõen elégíti ki.
(2) A biztosító biztosítási szerzõdésbõl származó kötelezettségeit az alábbi
sorrendben elégíti ki:
a) az életbiztosítási és betegségbiztosítási díjtartalékból, továbbá a
balesetbiztosítási járadéktartalékból adódó kötelezettségek,
b) a felelõsségbiztosítási járadéktartalékból származó kötelezettségek,
c) a felszámolási eljárás kezdõ idõpontjáig bejelentett biztosítási
események alapján elismert szolgáltatások,
d) az elõre fizetett biztosítási díjak,
e) egyéb kötelezettségek.
A végelszámolás
147. §
A biztosító jogutód nélküli megszûnését kimondó határozatához a Felügyelet
elõzetes egyetértése szükséges.
148. §
A Felügyelet az elõzetes egyetértést akkor adja meg, ha a biztosító a
biztosítási tevékenységbõl eredõ összes kötelezettségét teljesítette, így
különösen
a) az állomány átruházását,
b) a biztosítási szerzõdések felmondását,
c) a biztosítottakkal történõ megállapodást,
és az ezek bizonyítására alkalmas okiratokat a Felügyeletnek benyújtotta.
149. §
A Felügyelet a 147.§-ban foglalat elõzetes egyetértés megadásával egyidejûleg
a biztosító tevékenységi engedélyét is megvonja.
Ügyfélvédelmi alap
150. §
(1) Az ügyfeleknek az egyes biztosítók felszámolásából adódó esetleges
kárainak részleges fedezése céljából a biztosítók elõre kötelesek létrehozni a
biztosítók közös kötelezettségvállalását szolgáló ügyfélvédelmi alapot.
(2) Az ügyfélvédelmi alap mûködésének szabályait külön törvény határozza meg.
TIZENEGYEDIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
Hatálybalépés
151. §
E törvény 1996. január 1-én lép hatályba.
Átmeneti rendelkezések
152. §
Ahol a Ptk. és a Ptké. a biztosítási szabályzat - a törvény hatályba lépése
elõtt megkötött szerzõdések pedig az általános, illetve különös szerzõdési
feltételek - fogalmát használja, ott az e törvény szerinti biztosítási szerzõdési
feltételeket kell érteni.
153. §
A törvény hatálybalépésekor folyamatban lévõ engedélyezési eljárásokra e
törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
154. §
A Magyar Exporthitel Biztosító Részvénytársaságra e törvény szabályai a külön
törvényben foglalt eltérésekkel terjednek ki.
155. §
A 7. § (2) bekezdése a) pontjának való megfelelés érdekében a biztosító
részvénytársaságnak a bemutatóra szóló részvényeit legkésõbb e törvény hatályba
lépését követõ hat hónapon belül kell névre szóló részvényekké átalakítani.
156. §
(1) A már mûködõ biztosítási alkusz tekintetében a 30. § (1) bekezdésében
elõírt alaptõke követelménynek legkésõbb az e törvény hatályba lépésétõl számított
egy éven belül kell megfelelni.
(2) A már mûködõ biztosítási alkusznak a 30. § (2) bekezdésében elõírt
felelõsségbiztosítást e törvény hatályba lépését követõ három hónapon belül kell
megkötni.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben elõírt feltételek meglétét az (1) és (2)
bekezdésben meghatározott határidõ leteltét követõ tizenöt napon belül a
Felügyeletnek be kell jelenteni.
157. §
(1) A törvény hatályba lépésekor már mûködõ
a) biztosítási alkusz a 30. § (4) bekezdése,
b) biztosító vezetõje a 47-50. §,
c) a biztosítási szaktanácsadó, illetve a biztosítási szaktanácsadói
tevékenységet folytató gazdasági társaságnál a biztosítási szaktanácsadói
tevékenység irányítója a 36. § szerinti személyi feltételeinek meglétére vonatkozó
igazolását a hatálybalépést követõ hat hónapon belül köteles a Felügyeletnek
benyújtani.
(2) Ha az (1) bekezdésben megjelölt személyek a törvény szerinti képesítési
feltételekkel nem rendelkeznek, azok megszerzésére indokolt esetben a Felügyelet
egy alkalommal három év türelmi idõt adhat.
158. §
(1) A törvény hatályba lépésekor élet és nem-élet biztosítási ág együttes
mûvelésére vonatkozó engedéllyel rendelkezõ biztosító részvénytársaság jogosult a
két ág együttes mûvelését folytatni, ha egyébként a biztosító szavatoló tõkéje
megfelel a 74. §-ban meghatározott minimális szavatoló tõke szükségletnek.
(2) A törvény hatályba lépésekor már mûködõ biztosító egyesületek
tevékenységüket a törvény hatályba lépésekor már meglévõ tõkével folytathatják, ha
az egyesület szavatoló tõkéje megfelel a 74. §-ban meghatározott minimális
szavatoló tõke szükségletnek.
(3) A törvény hatályba lépésekor biztosítási és egyéb tevékenységet egyaránt
folytató biztosítási egyesület a törvény hatályba lépésétõl számított két év után
biztosítási tevékenységet csak elkülönített számviteli nyilvántartás mellett
végezhet.
(4) A törvény hatályba lépésekor mûködõ, élet- és nem-életbiztosítási ág
együttes mûvelésére jogosult biztosító az (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltakon
túlmenõen 1996. december 31. után élet vagy nem-élet biztosítási tevékenységet
csak a belsõ irányítás és gazdálkodás szempontjából elkülönült szervezeti
egységben végezhet. Az elkülönítésnek érvényesülnie kell az eszközök, valamint a
felelõsségi- és hatáskörök szétválasztásában, az üzletáganként kialakított és
vezetett számviteli nyilvántartásban, eredménykimutatásban.
159. §
Az a biztosító részvénytársaság és biztosító egyesület, amely e törvény
hatályba lépésekor nem rendelkezik a biztosítási szerzõdésekbõl adódó
kötelezettségei teljesítéséhez szükséges tartalékfedezettel, köteles a hiányt e
törvény hatályba lépésétõl számított két éven belül pótolni.
160. §
(1) Az a biztosító részvénytársaság, amely a törvény hatályba lépésekor nem
rendelkezik a 74. §-ban meghatározott, az általa folytatott üzleti tevékenység
mértékéhez szükséges minimális szavatoló tõkével, köteles azt legalább e törvény
hatályba lépését követõ három éven belül feltölteni olyan módon, hogy az elsõ
évben az adott évre szükséges minimális szavatoló tõke legalább egyharmadával,
második évben pedig legalább kétharmadával rendelkezzen. Ha a biztosító szavatoló
tõkéje nem éri el a minimális biztonsági tõke szintjét sem, akkor a törvény
hatályba lépése után legkésõbb hat hónap múlva úgy kell kiegészítenie a szavatoló
tõkéjét, hogy a biztonsági tõke hiánya megszûnjék.
(2) Az a biztosító egyesület, amely a törvény hatályba lépésekor nem
rendelkezik a 74. §-ban meghatározott, az általa folytatott üzleti tevékenység
mértékéhez szükséges minimális szavatoló tõkével, köteles azt négy éven belül
feltölteni oly módon, hogy az elsõ évben az adott évre szükséges minimális
szavatoló tõke legalább egynegyedével, a második évben legalább felével, a
harmadik évben pedig legalább háromnegyedével rendelkezzen.
(3) A törvény hatálybalépését követõen a biztosító köteles a tárgyévet
megelõzõ üzleti évre vonatkozó, a 74. §-ban meghatározott szavatoló tõke
szükségletre vonatkozó számítását elvégezni és azt a Felügyeletnek harminc napon
belül megküldeni.
161. §
(1) E törvény hatályba lépése elõtt engedélyezett életbiztosítási módozatok e
törvény hatályba lépését követõ három évig terjeszthetõk, kivéve ha azok egyébként
megfelelnek e törvény elõírásainak.
(2) E törvény hatályba lépése elõtt már engedélyezett biztosítási
módozatoknak az 1. és 2. számú mellékletben foglaltaknak megfelelõ kockázati
besorolását a biztosítónak a hatálybalépést követõ egy éven belül kell elvégeznie
és azt a Felügyelet részére megküldenie.
(3) A hatálybalépés elõtt engedélyezett módozat módosítása esetén az
57. §-ban foglaltak az irányadók.
162. §
A biztosító az e törvény hatálybalépése elõtt engedélyezett életbiztosítási
szerzõdései után az 59. § (2) bekezdésben foglaltak helyett az életbiztosítási ág
matematikai tartalékai befektetési eredményének legalább ötven százalékát köteles
a biztosítottaknak visszajuttatni, amennyiben a biztosító nem vállalt egyéb
kötelezettséget. A visszajuttatás azonban a biztosított számára nem lehet
kedvezõtlenebb a szerzõdésben foglaltaknál. A visszajuttatott rész magában
foglalja a technikai kamatlábnak megfelelõ bevételt is.
163. §
A 83-86. §-okban foglalt befektetési szabályoknak a törvény hatálybalépését
követõ három éven belül kell a biztosítónak megfelelnie.
164. §
A már mûködõ biztosító köteles könyvvizsgálóját e törvény hatályba lépését
követõ egy hónapon belül bejelenteni a Felügyeletnek.
165. §
(1) E törvény hatálybalépésével egyidejûleg az Önkéntes Kölcsönös
Biztosító Pénztárak Felügyelete (a továbbiakban: Pénztárfelügyelet) megszûnik.
A Pénztárfelügyelet jogutódja a Felügyelet.
(2) Ahol jogszabály Pénztárfelügyeletet, illetve a Pénztárfelügyelet
elnökét, elnökhelyetteseit és érdemi ügyintézõit említi, azon a Felügyeletet,
illetve annak elnökét, elnökhelyetteseit és érdemi ügyintézõit kell érteni.
Felhatalmazó rendelkezések
166. §
(1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy az Országos Takarékpénztár és
Kereskedelmi Bank Rt. által folytatott életbiztosítással egybekötött nyugdíj
elõtakarékossági betétekkel összefüggésben felmerülõ kérdéseket rendeletben
szabályozza.
(2) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter, hogy
a) az életbiztosítási módozatok technikai kamatlábának maximális
mértékét,
b) a biztosítástechnikai tartalékok tartalmát, képzésének és
felhasználásának rendjét,
c) a biztosító 106. § (1) bekezdés szerinti belsõ adatszolgáltatásának
rendjét és tartalmát,
d) a biztosítási alkuszi jelentés szabályait,
e) a gépjármû-felelõsségbiztosítás díjkalkulációjának és eredményének
elszámolási rendjét, a díjkalkulációt, a díjszabást és a biztosítás díját,
f) a nagykockázatok és a nagy károk határértékeit,
g) az értékkövetésnél alkalmazható módszereket,
h) a 129.§ (3) bekezdésében elõírt felügyeleti díj mértékét, és
i) a biztosítási ágak 158.§ (1) bekezdésében elõírt elkülönítésének
módját
rendeletben szabályozza.
Módosuló jogszabályok
167. §
A Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 7. §-a (2)
bekezdésének harmadik mondata helyébe a következõ rendelkezés lép:
"Az ügyfél kérelmére a bíróság a nyilvánosságot kizárhatja akkor is, ha a
tárgyalás során a fél vagyoni helyzetére vonatkozó, pénzintézettõl beszerzett adat
(banktitok) vagy biztosítótól beszerzett adat (biztosítási titok) kerülne
nyilvánosságra."
168. §
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
3. § (6) bekezdése helyébe az alábbi rendelkezés lép:
" (6) Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi, az igazgatási és
társadalombiztosítási ügyekben, a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról, az
árak megállapításáról szóló törvényben meghatározott ügyekben, valamint a
biztosítóintézetekrõl és a biztosítási tevékenységrõl szóló törvényben
meghatározott ügyekben, továbbá az adó- és jövedéki ügyekben akkor kell
alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik."
169. §
A külföldiek magyarországi befektetéseirõl szóló 1988. évi XXIV. törvény 47. §-a
helyébe az alábbi rendelkezés lép:
"47. § Ez a törvény nem érinti azokat a rendelkezéseket, amelyek a
pénzintézet és a biztosítóintézet külföldi részvétellel történõ alapítására, vagy
belföldi pénzintézetben és biztosítóintézetben történõ külföldi részesedés
szerzésére vonatkoznak."
170. §
(1) A Cstv . 2. § (2) bekezdése helyébe az alábbi rendelkezés lép:
"(2) E törvény csõdeljárásra vonatkozó rendelkezései a biztosító
részvénytársaságra, a biztosító szövetkezetre, az önkéntes kölcsönös biztosító
pénztárakra nem vonatkoznak."
(2) A Cstv. 2. §-a az alábbi (3) bekezdéssel egészül ki:
"(3) E törvénynek
a/ a csõdeljárásra, felszámolási eljárásra és a végelszámolási eljárásra
vonatkozó rendelkezéseit a pénzintézetekre a pénzintézetekrõl és a
pénzintézeti tevékenységrõl szóló törvényben;
b/ a felszámolási eljárásra és a végelszámolási eljárásra vonatkozó
rendelkezéseit a biztosító részvénytársaságokra és a biztosító szövetkezetekre
a biztosítóintézetekrõl és a biztosítási tevékenységrõl szóló törvényben, az
önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakra pedig az önkéntes kölcsönös biztosító
pénztárakról szóló törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni."
171. §
(1) A Vt. 17. §-a a következõ (4) bekezdéssel egészül ki:
"(4) Mentesül a biztosító intézetekrõl és a biztosítási tevékenységrõl szóló
1995. évi .... törvény hatálya alá tartozó biztosítóintézetek közötti megállapodás
a 14. § szerinti tilalom alól akkor is, ha annak tárgya
a) a biztosítási díjak közös kialakítása, ha ez közös statisztikai
adatokon alapul és a nettó biztosítási díjakra (kockázati díj) vonatkozik, kivéve,
ha az ezekhez való csatlakozást a felek kötelezõvé teszik,
b) azonos biztosítási szerzõdési feltételek alkalmazása, ha
1.ennek bevezetése a biztosítottak (szerzõdõk) érdekeit szolgálja és
2.a megállapodást kötõ felek lehetõvé teszik az ezekben foglaltaktól
való eltérést és
3.nem korlátozzák indokolatlan mértékben a versenyt,
c) bizonyos kockázatok közösen történõ biztosítása (együttbiztosítás),
ha
1.a megállapodást kötõ felek nem veszítik el önállóságukat, így
különösen lehetõségük van viszontbiztosítási szerzõdést kötni a megállapodásban
részt nem vevõ biztosítóintézettel és
2. olyan új biztosítóintézet piacra lépését segíti elõ, amelynek a
piacra lépésre egyébként nem lenne módja, vagy
3. elõsegíti olyan új szolgáltatás piacon történõ megjelenését, amelyre
a megállapodás hiányában nem lenne lehetõség, vagy
4. a biztosítható kockázatok körét bõvíti,
d) közös kárrendezés, ha az gyorsított és egyszerûsített kárrendezés,
valamint a követelések közös elszámolása,
e) biztonsági berendezések közös tesztelése és elfogadása,
f) közös információs központ létesítése vagy a nagy kockázatok
nyilvántartása és az ezekre vonatkozó információs rendszerek létrehozása."
(2) A Vt. 35. §-a a következõ (4) bekezdéssel egészül ki:
"(4) A versenyfelügyeletet ellátó szerv versenyfelügyeleti eljárása
során a biztosítási tevékenységet érintõ ügyekben köteles az Állami
Biztosításfelügyeletet meghallgatni. A Biztosításfelügyelet a megkeresésre köteles
álláspontját 15 napon belül írásban közölni."
(3) A Vt. 40. §-ának (5) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép:
"(5) A versenyfelügyeleti eljárás díjára külön jogszabály rendelkezései
az irányadók, ha a versenyfelügyeletet az Állami Értékpapír- és Tõzsdefelügyelet
látja el."
(4) A Vt. 52. §-ának (2) bekezdése helyére a következõ rendelkezés lép:
"(2) A versenyfelügyeletet az értékpapírtõzsdei és az árutõzsdei
tevékenység tekintetében az Állami Értékpapír- és Tõzsdefelügyelet látja el;
eljárására és az alkalmazandó jogkövetkezményekre a külön törvény rendelkezéseit
kell alkalmaznia."
172. §
A rendõrségrõl szóló 1994. évi XXXIV. törvény 68. §-a helyébe a következõ
rendelkezés lép:
"68. § A Rendõrség nyomozó szervének vezetõje a két évi vagy ennél súlyosabb
szabadságvesztéssel büntetendõ, szándékos bûncselekmény felderítése érdekében
az üggyel összefüggõ adatok szolgáltatását - az ügyész elõzetes jóváhagyásával
- igényelheti az adatot kezelõ pénzintézettõl, biztosító intézettõl,
adóhatóságtól, szolgáltatást nyújtó távközlési szervezettõl. A nyomozó szerv
az adatszolgáltatás teljesítésére határidõt jelölhet meg. Az adatszolgáltatás
ingyenes és nem tagadható meg. Az így kapott információ csak a megjelölt célra
használható fel."
Hatályukat vesztõ rendelkezések
173. §
E törvény hatályba lépésével egyidejûleg hatályát veszti
a) az állami pénzügyekrõl szóló 1979. évi II. törvény 33-34/B §-ai,
b) az 1960. évi 11. törvényerejû rendelet (Ptké) 68.§ (1) bekezdése,
c) az állami biztosításfelügyeletrõl szóló 56/1986. (XII.10.) MT
rendelet,
d) az állami biztosításfelügyelet egyes kérdéseirõl szóló 14/1987.
(IV.13.) PM rendelet, továbbá az ezt módosító 50/1989. (XII.28.) PM rendelet és
19/1991. (VII.31.) PM rendelet, 27/1992. (XII.3.) PM rendelet és a 4/1993. (II.4.)
PM rendelet,
e) a biztosító egyesületek induló vagyonának nagyságáról szóló 41/1988.
(X. 14.) PM rendelet,
f) az Országos Takarékpénztár részérõl biztosítási tevékenység
folytatásáról szóló 1057/1985. (X.8.) MT határozat.
g) az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárakról szóló 1993. évi
XCVI. törvény 53. §-nak (1), (4)-(6) bekezdései, a (7) bekezdés a/, b/, c/,
d/, f/ pontjai és a (8) bekezdés,
h) a köztisztviselõk jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény
hatálya alá tartozó szervek jegyzékérõl szóló 1034/1992. (VIII. 1.) Korm.
határozat mellékletébõl az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárak Felügyelete
szövegrész."
111
1. számú melléklet az 1995. évi ... törvényhez
A. rész
A nem-élet biztosítási ág ágazatok szerinti
besorolása
1. Baleset (beleértve a munkahelyi balesetet és a foglalkozásból adódó
megbetegedést)
a) egyszeri szolgáltatások,
b) többszöri vagy folyamatos szolgáltatások,
c) kombinált szolgáltatások,
d) szállított személyeknek nyújtott szolgáltatások.
2. Betegség
a) egyszeri szolgáltatások,
b) többszöri vagy folyamatos szolgáltatások,
c) kombinált szolgáltatások.
3. Szárazföldi jármû-casco (sínpályához kötött jármûvek nélkül)
a) közúti jármûvekben;
b) egyéb szárazföldi gépi meghajtású jármûvekben, munkagépekben;
c) gépi meghajtással nem rendelkezõ szárazföldi jármûvekben bekövetkezett
károk.
4. Sínpályához kötött jármûvek cascója
Sínpályához kötött jármûvekben bekövetkezett károk
5. Légijármû - casco
Légijármûvekben bekövetkezett károk
6. Tengeri-, tavi- és folyami jármû - casco
a) folyami,
b) tavi,
c) tengeri jármûvekben bekövetkezett károk.
7. Szállítmány (beleértve árukat, poggyászokat és valamennyi
más vagyontárgyat)
A szállított árukban vagy poggyászokban keletkezett károk, függetlenül a
használt szállítási eszköz típusától.
8. Tûz- és elemi károk
Minden olyan vagyoni kár - amennyiben nem tartozik a 3., 4., 5., 6., vagy a
7. ághoz -, melynek az okozója
a) tûz,
b) robbanás,
c) vihar,
d) a viharon kívüli, egyéb természeti (elemi) kár
e) atomenergia,
f) talajsüllyedés és földrengés.
9. Egyéb vagyoni károk
A 3., 4., 5., 6. és 7. ágazatba nem tartozó vagyontárgyakban bekövetkezett
olyan kár, amelyet jégverés vagy fagy, valamint bármilyen más, a 8. ágazatba
nem tartozó esemény okozott, így például lopás.
10. Önjáró szárazföldi jármûvekkel összefüggõ felelõsség
Önjáró szárazföldi jármûvek használatából eredõ felelõsség, beleértve a
fuvarozó felelõsségét is, ideértve a kötelezõ gépjármû-felelõsségbiztosítást.
11. Légijármûvekkel összefüggõ felelõsség
Légijármûvek használatából eredõ felelõsség, beleértve a fuvarozó felelõsségét
is.
12. Tengeri, tavi és folyami jármûvekkel összefüggõ felelõsség
Tengeri, tavi és folyami jármûvek használatából eredõ felelõsség, beleértve a
fuvarozó felelõsségét is.
13. Általános felelõsség
Minden olyan egyéb felelõsség, amelyik nem tartozik a 10., 11. és 12.
ágazatokba, így például a környezetszennyezéssel kapcsolatos felelõsség.
14. Hitel
a) általános fizetésképtelenség;
b) exporthitelezés;
c) részletfizetési ügylet;
d) jelzáloghitelezés;
e) mezõgazdasági hitelezés.
15. Kezesség
a) közvetlen kezesség;
b) közvetett kezesség.
16. Különbözõ pénzügyi veszteségek
a) foglalkoztatással összefüggõ kockázatok,
b) elégtelen jövedelem,
c) rossz idõjárás,
d) nyereség-kiesés,
e) folyó mellék- és többletköltségek bármely fajtája,
f) elõre nem látható üzleti mellék- és többletköltségek,
g) értékvesztés,
h) bérleti díj-, vagy jövedelemkiesés,
i) az eddig említettektõl eltérõ közvetett kereskedelmi veszteségek,
j) nem-kereskedelmi pénzbeli veszteségek,
k) egyéb pénzügyi veszteségek.
17. Jogvédelem
18. Segítségnyújtás
Segítségnyújtás az utazás vagy a lakóhelytõl, illetve a szokásos tartózkodási
helytõl való távollét során bajba jutott személyek részére.
B. rész
A több ágazatra is kiterjedõ engedélyek megnevezése
Ha az engedély egyszerre érvényes
a) az 1. és 2. ágazatokra, akkor a "Baleset és betegség",
b) az 1./d., 3., 7., és 10. ágazatokra, akkor a "Gépjármûbiztosítás",
c) az 1./d., 4., 6., 7. és 12. ágazatokra, akkor a "Tengeri-
szállítmányozási biztosítás",
d) az 1./a., 5., 7., és 11. ágazatokra, akkor a "Légi biztosítás",
e) a 8. és 9. ágazatokra,akkor a "Tûz- és egyéb vagyoni károk",
f) a 10., 11., 12 és 13. ágazatokra,akkor a "Felelõsség"
g) a 14. és 15. ágazatokra, akkor a "Hitel és kezesség" elnevezést kell
használni.
A különbözõ biztosítási ágazatokba besorolt kockázatok minden egyéb
kombinációjánál a Felügyelet által jóváhagyott elnevezést kell használni.
C. rész
Kiegészítõ kockázatok
1. Egy ágazatba vagy ágazati csoportba tartozó alapkockázatra engedélyt
kapott biztosító emellett egy másik ágazatba tartozó kockázatokat is
biztosíthat az ezekre vonatkozó engedély megkövetelése nélkül, amennyiben
a) ezek a kockázatok összefüggnek az alapkockázattal,
b) az alapkockázat ellen biztosított vagyontárgyra vonatkoznak és
c) az alapkockázatot fedezõ biztosítási szerzõdés által biztosítottak.
2. Az A) pont 14., 15. és 17. ágazatába tartozó kockázatokat - a 3.
pontban foglaltak kivételével - nem lehet más ágazatok kiegészítõ
kockázatainak tekinteni.
3. A 17. ágazatba (jogvédelmi biztosítás) tartozó kockázatot a 18. ágazat
kiegészítõ kockázatának lehet tekinteni, amennyiben az 1. pontban jelzett
feltételek teljesülnek és az alapkockázat csak az utazás vagy az állandó
lakóhelyétõl, illetve a szokásos tartózkodási helyétõl való távollét során
bajba jutott személynek nyújtott segítségre vonatkozik.
A jogvédelmi biztosítást ugyancsak kiegészítõ kockázatnak lehet tekinteni
az 1. pontban jelzett feltételek esetén, amennyiben a jogvédelmi biztosítás a
tengeri hajók használatából eredõ vagy e használattal kapcsolatban lévõ peres
ügyekre vagy kockázatokra vonatkozik.
D. rész
Nagy kockázatnak minõsülnek
1. az 1. melléklet A. részének 4., 5., 6., 7., 11. és 12. pontja alá
besorolt kockázatok;
2. az 1. melléklet A. részének 14. és 15. pontja alá besorolt kockázatok,
amennyiben a biztosított hivatásszerûen ipari, kereskedelmi vagy
szabadfoglalkozású tevékenységet folytat és a kockázat e tevékenységére
vonatkozik;
3. az 1. melléklet A. részének 8., 9., 13. és 16.pontja alá besorolt
kockázatok, amennyiben a biztosított
a) mérleg fõösszege,
b) üzleti forgalma,
c) átlagos alkalmazotti létszáma közül legalább kettõ meghaladja a
törvény 165. § (2) bekezdés f. pontja alapján kiadott pénzügyminiszteri
rendeletben meghatározott határértéket.
4. A nagykockázatok határértékét a biztosítók érdekképviseleti szervének
véleményét kikérve, a Felügyelet javaslatára a pénzügyminiszter rendeletben
szabályozza.
2. számú melléklet az 1995. évi ... törvényhez
Az élet típusú biztosítási ág ágazatok szerinti
kockázati besorolása
1. Életbiztosítások, így különösen
a) elérésre szóló életbiztosítás
b) halálesetre szóló életbiztosítás
c) járadékbiztosítás.
2. Házassági biztosítás, születési biztosítás
3. Befektetéshez kötött életbiztosítás
4. Feltõkésítési szezõdéssel összefüggõ ügyletek.
3.számú melléklet az 1995. évi ... törvényhez
A biztosítási módozatok engedélyezésérõl
Az engedélyköteles biztosítási módozatokhoz olyan módozattervet kell
benyújtani, amely a következõket tartalmazza:
1. A biztosítási szerzõdési feltételeket
2. A díjkalkulációt
A díjkalkulációnak a következõk egyértelmû és részletes
leírását kell tartalmaznia:
2.1. Az életbiztosítási ághoz tartozó kockázatot tartalmazó módozat
esetén;
2.1.1. az alkalmazott halandósági táblázatokat;
2.1.2. a szerzõdés alapján közvetlenül átvállalt kockázat fejében
felszámolt és a megtakarítási célzatú díjrész, a nettó díj számításának
módját (díjtáblázatokat);
2.1.3. a nettó díj és a biztosító által szükségesnek ítélt mûködési
költség összegének számítási módját (díjtáblázatokat) (ezen sémától a
Felügyelet engedélyével el lehet térni);
2.1.4. az életbiztosítási díjtartalék számítási módszerét;
2.1.5. a díjmentes leszállítás- vagy meghosszabbítás számításának
módját;
2.1.6. a visszavásárlási összeg meghatározásának módját;
2.1.7. a többlethozam számítását, visszajuttatásának mértékét és módját,
a befektetési hozam és a kockázati nyereség számítását.
2.2. A nem-életbiztosítási ághoz tartozó kockázatot tartalmazó termék esetén:
2.2.1. kár- és kockázateloszlásokat vagy egyéb statisztikákat;
2.2.2. a díjkalkulációs elv leírását;
2.2.3. a díjszámítás elemeinek és tervezett paramétereinek
megadását, beleértve a díjtáblázatokat is.
2.3. Az esetleges értékkövetés módszerét.
A 2.2. alponthoz tartozó díjkalkulációnak tartalmaznia kell a kalkuláció
utólagos ellenõrzését szolgáló adatgyûjtésbe vont adatok körét is.
3. Kiegészítõ adatokat
A kiegészítõ adatoknak három évre elõre becsülve - évenkénti bontásban - a
következõket kell tartalmazniuk:
3.1. a tervezett állomány darabszámot és állománydíjat;
3.2. a módozat várható költségfelhasználását: a szerzési-, kárrendezési-,
az igazgatási költségeket;
3.3. a várható díjbevételt;
3.4. a várható kárkifizetést.
A fentiekben meghatározottakon túl utólag, hatvan napon belül, csatolni kell
mindazokat a kapcsolódó egyéb iratokat és ügyféltájékoztatókat, amelyeket a
biztosítottak a biztosítótól megkaphatnak.
Igy például:
1. a kötvényt (mintát);
2. az ajánlatot (mintát);
3. a biztosítási szerzõdési feltételeket és a módozathoz kapcsolódó
írásbeli anyagokat (pl. biztosítási igazolvány, speciális záradékszöveg stb.),
amelyek a szerzõdõt (biztosítottat) érintik.
4. számú melléklet az 1995. évi ... törvényhez
A nem engedélyköteles biztosítási módozatok bejelentésekor fontosabb jellemzõk
leírása:
A Felügyeletnek a módozat terjesztésének megkezdését követõ 30 napon belül be
kell jelenteni:
1. A biztosítási szerzõdési feltételeket
2. Az életbiztosítási ághoz tartozó kockázatot tartalmazó termék esetén:
2.1. kár- és kockázateloszlásokat vagy egyéb statisztikákat;
2.2. a díjkalkulációs elv leírását;
2.3. a díjszámítás elemeinek és tervezett paramétereinek megadását,
beleértve a díjtáblázatokat is,
2.4. az esetleges értékkövetés módszerét.
A 2. ponthoz tartozó díjkalkulációnak tartalmaznia kell a kalkuláció utólagos
ellenõrzését szolgáló adatgyûjtésbe vont adatok körét is.
3. Kiegészítõ adatokat
A kiegészítõ adatoknak három évre elõre becsülve - évenkénti bontásban - a
következõket kell tartalmazniuk:
3.1. a tervezett állomány darabszámot és állománydíjat;
3.2. a módozat várható költségfelhasználását;
3.3. a várható díjbevételt;
3.4. a várható kárkifizetést.
122
5. számú melléklet az 1995. évi ... törvényhez
A MINIMÁLIS SZAVATOLÓ TÕKE SZÁMÍTÁSA
A/ Nem-életbiztosítások
I. Eredmény számítása:
(Bevételi index)
a = (+) az utolsó üzleti év direkt üzleteinek díjbevétele
(+) a viszontbiztosításba vett üzletek díjbevétele
(-) a nem életbiztosítási díjbevételt terhelõ adók és illetékek
a1 = az "a" összeg 1 milliárd Ft-ot meg nem haladó része
a2 = az "a" összeg 1 milliárd Ft-ot meghaladó része
(a > 1 mrd Ft)
..............................................................................
........................................
b = a bevételek kalkulációs bizonytalansági együtthatója, amely a tényleges
és a kalkulációban figyelembe vett kockázatok eltérésének várható
maximális értéke.
b1 = az "a1" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható,
amelynek értéke 0,18.
b2 = az "a2" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható,
amelynek értéke 0,16.
..............................................................................
........................................
saját kárfelhasználás (viszontbiztosítói rész nélkül)
c = __________________________________________
bruttó kárfelhasználás
Bruttó kárfelhasználás = a direkt és a viszontbiztosításba vett üzletek
kárkifizetéseinek és a kártartalékok növekedésének összege a
viszontbiztosítói kárrészesedés levonása nélkül.
Amennyiben c< 0,50, abban a számításban 0,50-es értékkel kell figyelembe
venni.
...............................................................
I. eredmény:(a1 x b1+ a2 x b2)x c
...............................................................
II. eredmény számítása:
(Kárindex)
a = (+) az utolsó három, illetve hét üzleti év direkt és a
viszontbiztosításba vett üzleteihez kapcsolódó - a
kármegtérülésekkel csökkentett - kárkifizetések összege
(+) függõ kár tartalék az átlagolási idõszak végén
(-) függõ kár tartalék az átlagolási idõszak elején
...............................................................
b = a : 3, illetve a :7
Az átlagolási idõszak általában 3 év, ha azonban a biztosító
díjbevételének több, mint 60 %-a együtt vagy külön-külön hitel-, fagy-,
jég-, vihar-, föld- rengés-, árvízkár kockázatokra kötött szerzõdésekbõl
adódik, akkor az átlagolási idõszak 7 év.
b1 = a "b" összeg 750 millió Ft-ot meg nem haladó része
b2 = a "b" összeg 750 millió Ft-ot meghaladó része
(b > 750 millió Ft)
..............................................................................
........................................
c = a károk kalkulációs bizonytalansági együtthatója, amely a tényleges és a
kalkulációban figyelembe vett kockázatok eltérésének várható maximális
értéke
c1 = a "b1" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható,
amelynek értéke 0,26.
c2= a "b2" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható, amelynek
értéke 0,23.
..............................................................................
....................................... saját kárfelhasználás
(viszontbiztosítói rész nélkül)
d = _______________________________
bruttó kárfelhasználása
Amennyiben d < 0,50, abban az esetben a számításban 0,50-es értékkel kel
l figyelembe venni.
..............................................................................
........................................
II. eredmény:(b1 x c1+ b2 x c2) x d
..............................................................................
........................................
A nem-életbiztosítási üzletág összes minimális
szavatolótõke szükséglete:
az I. és II. eredmény közül a magasabb érték.
...........................................................
B/ Életbiztosítások
I. Az életbiztosítási kockázatok minimális szavatoló tõke
szükségletének meghatározása
(a 2. sz. melléklet 1., 2., 4. sz. ágazatához
tartozó biztosítások esetében)
I. Eredmény számítása
a = a saját kötésû és a viszontbiztosításba vett üzletek matematikai tar
talékainak összege, a viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék lev
onása nélkül
..............................................................................
........................................
b = a saját kötésû és a viszontbiztosításba vett üzletek matematikai tar
talékainak összege, a viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék lev
onása után
..............................................................................
........................................
c. = b : a (viszontbiztosítási viszonyszám)
Amennyiben a viszonyszám kisebb 0,85-nél, abban az esetben a számítás
nál a viszontbiztosítási viszonyszámot 0,85-ös értékkel kell figyelembe
venni.
..............................................................................
........................................
d = a befektetések hozadékának kalkulációs bizonytalansági együtthatója, ame
ly a kalkulált és a tényleges befektetési hozadék különbségének várhatóa
n maximális értéke. Ennek értéke 0,04.
..............................................................................
........................................
I. eredmény: a x c x d
II. Eredmény számítása
a1 = az egyes életbiztosítások nem negatív, bruttó (a viszontbiztosításba
adott részre esõ kockázati tõkeértékkel nem csökkentett) kockázati
tõkeértékeinek összege, csökkentve a rövid távú (maximum 5 év),halál
esetére szóló életbiztosítások kockázati tõkeértékeinek összegével
a2= a 3 évet meghaladó, de 5 évnél nem hosszabb lejáratú rövid távú, halál
esetére szóló életbiztosítások nem negatív, bruttó (a viszontbiztosításba
adott részre esõ kockázati tõkeértékkel nem csökkentett) kockázati
tõkeértékeinek összege
a3= a 3 évet meg nem haladó rövid távú, halál esetére szóló életbiztosítások
nem negatív, bruttó (a viszontbiztosításba adott részre esõ kockázati
tõkeértékkel nem csökkentett) kockázati tõkeértékeinek összege
..............................................................................
........................................
b1= az egyes életbiztosítások nem negatív, nettó (a viszontbiztosításba adott
részre esõ kockázati tõkeértékkel csökkentett) kockázati tõkeértékeinek
összege, csökkentve a rövid távú (maximum 5 év), halál esetére szóló
életbiztosítások nettó kockázati tõkeértékeinek összegével
b2= a 3 évet meghaladó, de 5 évnél nem hosszabb lejáratú rövid távú, halál
esetére szóló életbiztosítások nem negatív, nettó (a viszontbiztosításba
adott részre esõ kockázati tõkeértékkel csökkentett) kockázati tõkeérté
keinek összege
b3= a 3 évet meg nem haladó rövid távú, halál esetére szóló életbiztosítások
nem negatív, nettó (a viszontbiztosításba adott részre esõ kockázati
tõkeértékkel csökkentett) kockázati tõkeértékeinek összege
Kockázati tõkeérték:
a minimális szavatolótõke-szükséglet meghatározásának idõpontjában
bekövetkezõ halál esetén esedékessé váló biztosítási összeg csökkentve az
adott biztosításra ezen idõpontig képzett matematikai tartalék összegével.
(Negatív kockázati tõkeérték a minimális szavatolótõke-szükséglet
számításánál nem vehetõ figyelembe.)
..............................................................................
........................................c = (b1 + b2 + b3) : (a1 + a2 + a3)
(viszontbiztosítási viszonyszám)
Amennyiben ez a viszonyszám kisebb 0,50-nél, abban az esetben a számításokban
0,50-es értékkel kell figyelembe venni.
..............................................................................
........................................
d1= az életbiztosítások halálozási kockázati bizonytalansági együtthatója, a
rövid távú (maximum 5 év), halál esetére szóló életbiztosítások
kivételével. Ennek értéke 0,003.
d2= a 3 évnél hosszabb, de 5 évnél nem hosszabb idõtartamú, halál esetére
szóló életbiztosítások halálozási kockázati bizonytalansági együtthatója.
Ennek értéke 0,0015.
d3= a 3 évet meg nem haladó, rövid távú, halál esetére szóló életbiztosítások
haláleseti kockázati bizonytalansági együtthatója. Ennek értéke 0,001.
..............................................................................
......................................
e1 = a1 x c x d1
e2 = a2 x c x d2
e3 = a3 x c x d3
..............................................................................
........................................II. eredmény: e1 + e2 + e3
..............................................................................
........................................
I. Az életbiztosítási kockázatok minimális
szavatolótõke-szükséglete:
I. eredmény + II. eredmény
..............................................................................
........................................
II. Az életbiztosítási szerzõdésekhez kapcsolódó,
nem-életbiztosítási kockázatok minimális
szavatoló tõke szükséglete
a = (+) az utolsó üzleti év direkt üzleteinek díjbevétele
(+) a viszontbiztosításba vett üzletek díjbevétele
(-) az életbiztosítási szerzõdésekhez kapcsolódó, nem-életbiztosítási
kockázatokhoz tartozó díjrészt terhelõ adók és illetékek
a1 = az "a" összeg 1 milliárd Ft-ot meg nem haladó része
a2 = az "a" összeg 1 milliárd Ft-ot meghaladó része
(a > 1 mrd Ft)
..............................................................................
........................................
b= a bevételek kalkulációs bizonytalansági együtthatója, amely a tényleges
és a kalkulációban figyelembe vett kockázatok eltérésének várható
maximális értéke.
b1= az "a1" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható,
amelynek értéke 0,18.
b2= az "a2" összeghez tartozó kalkulációs bizonytalansági együttható,
amelynek értéke 0,16.
..............................................................................
........................................
saját kárfelhasználás (viszontbiztosítói rész nélkül)
c = ________________________________________________
bruttó kárfelhasználás
Bruttó kárfelhasználás = a direkt és a viszontbiztosításba vett üzletek
kárkifizetéseinek összege a viszontbiztosítói kárrészesedés levonása nélkül.
Amennyiben c< 0,50, abban a számításban 0,50-es értékkel kell figyelembe
venni.
..............................................................................
........................................
II. Az életbiztosításokhoz kapcsolódó kiegészítõ
biztosítások minimális szavatoló tõke szükséglete:
(a1 x b1 + a2 x b2)x c
..............................................................................
........................................
II. A befektetési alapokhoz kapcsolódó életbiztosítások
minimális szavatoló tõke szükséglete
(a 2. sz. melléklet 3. sz. ágazata)
I. Eredmény számítása
a1= azon saját kötésû és viszontbiztosításba vett üzletek matematikai
tartalékainak összege - a viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék
levonása nélkül -, amely üzleteknél a biztosító átvállalja a befektetési
kockázatot.
a2= azon saját kötésû és viszontbiztosításba vett üzletek matematikai
tartalékainak összege - a viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék
levonása nélkül -, amely üzleteknél a biztosító nem vállalja át a
befektetési kockázatot, továbbá amely üzletek lejárata az 5 évet
meghaladja és amelyeknél az igazgatási költségek nagyságát több, mint 5
évre rögzítették.
..............................................................................
........................................b1= azon saját kötésû és
viszontbiztosításba vett üzletek matematikai tartalékainak összege - a
viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék levonása után -, amely
üzleteknél a biztosító átvállalja a befektetési kockázatot.
b2= azon saját kötésû és viszontbiztosításba vett üzletek matematikai
tartalékainak összege - a viszontbiztosításba adott részre esõ tartalék
levonása után -, amely üzleteknél a biztosító nem vállalja át a
befektetési kockázatot, továbbá amely üzletek lejárata az 5 évet
meghaladja és amelyeknél az igazgatási költségek nagyságát több, mint 5
évre rögzítették.
c = (b1 + b2) : (a1 + a2) (viszontbiztosítási viszonyszám)
Amennyiben ez a viszonyszám kisebb 0,85-nél, abban az esetben a
viszontbiztosítási viszonyszámot 0,85-ös értékkel kell figyelembe venni.
..............................................................................
........................................d1;d2= befektetések hozadékának
kalkulációs bizonytalansági együtthatója, amely a kalkulált és a tényleges
befektetési hozadék különbségének várhatóan maximális értéke.
Ezek értéke: d1= 0,04, d2= 0,01.
..............................................................................
........................................
I. eredmény: (a1 x c xd1) + (a2 x c x d2)
..............................................................................
........................................
II. Eredmény számítása
A II. eredményt csak azon szerzõdések után kell kiszámítani,amelyeknél a
biztosító elhalálozási kockázatot vállal.
a= az érintett biztosítások nem negatív, bruttó (a viszontbiztosításba adott
részre esõ kockázati tõkével nem csökkentett) kockázati tõkeértékeinek
összege
..............................................................................
........................................
b= az érintett biztosítások nem negatív, nettó (a viszontbiztosításba adott
részre esõ kockázati tõkével csökkentett) kockázati tõkeértékeinek összege
..............................................................................
........................................
c= b : a (viszontbiztosítási viszonyszám)
Amennyiben ez a viszonyszám kisebb 0,50-nél, abban az esetben a
számításokban 0,50-es értékkel kell figyelembe venni.
..............................................................................
........................................
d= az életbiztosítások halálozási kockázati bizonytalansági együtthatója a
rövid távú (maximum 5 év), halál esetére szóló életbiztosítások kivételével.
Ennek értéke 0,003.
..............................................................................
........................................
II. eredmény: a x c x d
..............................................................................
........................................
III. A befektetési alapokhoz kapcsolódó életbiztosítások
minimális szavatoló tõke szükséglete:
I. eredmény + II. eredmény
Az életbiztosítási üzletág összes minimális szavatoló tõke
szükséglete
Az életbiztosítási kockázatok minimális szavatoló tõke szükséglete (I.) + az
életbiztosítási szerzõdésekhez kapcsolódó kiegészítõ biztosítások minimális
szavatoló tõke szükséglete (II.) + a befektetési alapokhoz kapcsolódó
életbiztosítások minimális szavatoló tõke szükséglete (III.)
Amennyiben a biztosító egyesület díjbevétele nem haladja meg a 100 millió
forintot, abban az esetben a minimális szavatoló tõke szükséglet számításánál
a viszontbiztosítói viszonyszám meghatározásakor a teljes (50 %-nál,
illetve 15 %-nál nagyobb) viszontbiztosítást is figyelembe vehet, ha
tevékenységét magyarországi biztosítónál viszontbiztosítja.
Amennyiben az egyesület tevékenységét 100 %-ban hazai biztosítónál
viszontbiztosítja, abban az esetben a minimális biztonsági tõkén felül nem
kell szavatoló tõkével rendelkeznie.
..............................................................................
........................................
ÖSSZEFOGLALÓ TÁBLÁZAT
Az életbiztosítási üzletág összes minimális szavatoló tõke szükséglete
A nem-életbiztosítási üzletág összes minimális szavatoló tõke szükséglete
_____________________________________________________________
A biztosító ö s s z e s minimális szavatoló tõke szükséglete
=====================================================
6. sz. melléklet az 1995.......évi törvényhez
az ügyfelek tájékoztatásáról
A biztosítási szerzõdésre vonatkozó írásos tájékoztatásnak legalább a
következõket kell tartalmaznia:
1. a biztosítási idõszakot;
2. a kockázatviselés kezdetét;
3. a biztosítási eseményt;
4. a díjfizetés és a díjmódosítás módját, lehetõségét;
5. a biztosító szolgáltatásait és azok teljesítésének módját, idejét;
6. a szerzõdés megszûnésének eseteit;
7. a szerzõdésfelmondás feltételeit;
8. a biztosító mentesülésének feltételeit;
9. az értékkövetés módját, mértékét;
10. a nyereségrészesedés mértékét és módját;
11. a visszavásárlás módját és a díjmentes szolgáltatások garantált
mértékét.
7. számú melléklet az 1995. évi ........törvényhez
A közvetett tulajdon megállapítása, illetve kiszámítása
1. A köztes vállalkozáson keresztül fennálló közvetett tulajdont a
számítás szempontjából nem kell figyelembe venni akkor, ha a köztes
vállalkozásban a tulajdonos huszonöt százalékot el nem érõ tulajdoni vagy
szavazati hányaddal rendelkezik.
2. A közvetett tulajdon arányának megállapításához a köztes
vállalkozásban fennálló tulajdoni hányadot meg kell szorozni a köztes
vállalkozásnak az eredeti vállalkozásban fennálló tulajdoni vagy szavazati
hányadával.
3. Természetes személyek esetében a közeli hozzátartozók (Ptk. 685. §
b) pont) által birtokolt, illetve gyakorolt tulajdoni vagy szavazati
hányadokat egybe kell számítani.
4. A szavazati jogokat a tulajdoni hányadokkal azonos módon kell
számításba venni.