DR. KERTÉSZ ZOLTÁN (SZDSZ): Elnök Úr, köszönöm a szót. Kedves Képviselőtársaim! Már annyi hiba elhangzott itt - úgy gondolom, hogy ezt a költségvetést már módosító javaslatokkal sem lehet igazán jóvá tenni. Gondolom, hogy képviselőtársaim is nagyon sok segélykiáltást, vészjelzést kaptak a társadalom különböző rétegeitől, csoportjaitól - én legalábbis nagyon sokat kaptam: pedagógusoktól, nagycsaládosoktól, népművészektől, egyetemek rektori tanácsától, de még a tűzoltóságtól is. Néhány szót szeretnék szólni a földművelési tárca költségvetéséről. Tölgyessy Péter tegnap már említette, hogy ismét az úgynevezett hátrányos helyzetű ágazatok közé került a földművelésügy, mint ahogy már évről évre. Érthetetlen ez számomra annál is inkább, mert ha figyelembe vesszük a mezőgazdaságnak a nemzetgazdaságban betöltött szerepét, akkor nem ez illetné meg. A keresőképes lakosság körülbelül 14%-a dolgozik ugyanis a mezőgazdaságban, a nemzeti össztermelés körülbelül 22%-a származik a mezőgazdaságból, az exporttermékek körülbelül 23%-a a mezőgazdaságból kerül ki - ugyanakkor a beruházási igénye csak körülbelül 8,5%-ot tesz ki, valamint a tiszta dollárbevétel több mint 1,6 milliárd. Nagyon sok vita folyik napjainkban a mezőgazdaságról, de az bizonyos, hogy a jövőben is jelentős szerepe lesz, bármilyen átalakuláson megy keresztül, és ehhez szükség lesz a jövőben is jól képzett agrárszakemberekre és az agrárkutatásra is. Ugyanakkor a költségvetésben ezeknél az ágazatoknál támogatáselvonás van kilátásba helyezve. Ha figyelembe vesszük azt is, hogy Magyarországon milyen kevés az egyetemi korúak aránya más országokhoz képest, igencsak az utolsó helyek egyikét foglaljuk el. Az egyetemi korú lakosság, illetve népcsoport körülbelül 10%-a jár egyetemre - ugyanakkor külföldön ennél 200-350%-kal magasabb az egyetemi képzésben részt vevők aránya. Széchenyi szavaival: kiművelt emberfők sokasága a nemzet igazi ereje - azt hiszem, ebben a megmérettetésben igencsak alulmaradnánk. Semmivel nem indokolható az, hogy az agrár-felsőoktatástól ezt a 400 milliót el kívánja vonni a pénzügyi tárca. Módosító javaslatomban a szakigazgatási, szolgáltatási és informatikai intézmények 50 milliós elvonását, a mezőgazdasásági minősítő intézetek szintén 50 milliós elvonását és az agrár-felsőoktatás 400 milliós elvonását javaslom megszüntetni. Ezt az 500 millió forintot a kormányzati beruházások 850 millió forintos előirányzatából lehetne kompenzálni - ott még maradna úgy is bőségesen elegendő. Az agrárkutatás is igen fontos szerepet tölt be a mezőgazdaságban, a növénytermesztés és az állattenyésztés területén egyaránt; az alap- és a célkutatásokban, valamint a géntartalékok megőrzésében igen fontos szerepe van. Még egy problémáról szeretnék szólni, amit tegnap már Vona Ferenc képviselőtársam is említett - ez pedig az állategészségügy. Ez a kar eddig is minden feltűnés nélkül végezte a munkáját, de ez évben már elérkezett a működőképessége határához - annál is inkább, hisz+ tudjuk, hogy az állatállományok jelentősen lecsökkentek, úgy a magántermelői, mint a nagyüzemi szférában. Az állami költségvetés oly módon kívánta ezt a helyzetet megoldani, hogy jelentősen csökkentette az állami státuszú állatorvosok számát, mondván, hogy legyenek magánállatorvosok. Az állategészségügyi törvény már szeptember 15-e óta valahol hever. Nem tudjuk pontosan, hogy milyen útvesztőkben van jelenleg, hisz enélkül szabályozni a magánállatorvosi tevékenységet sem lehet, ehhez kapcsolódna ez. Ugyanakkor nincs törvényi lehetőség kifizetni olyan állami feladatokat, amiket magánállatorvosokkal kívánnak a jövőben elvégeztetni. Nem hiszem, hogy szükség lenne egy olyan járványra, amely erre felhívná a figyelmet, ami esetleg az exportot is veszélyeztetné, esetleg egy figyelmeztető sztrájkra nem hiszem, hogy szükség lenne, ami az egész élelmiszertermelési folyamatot vagy a határforgalmat is megbéníthatná. Úgy gondolom, hogy Vona Ferenc képviselőtársam kicsit optimista volt, amikor azt a kifejezést használta, hogy olyan szűkös az állategészségügyi költség kerete, hogy esetleges száj- és körömfájás járvány esetén csak a körömmel tudnánk foglalkozni. Én úgy gondolom, hogy mivel ez a páros ujjúak betegsége, abból is csak még esetleg az egyik körömmel tudnánk foglalkozni. Köszönöm a figyelmüket, és azt kérem, hogy a módosító indítványomat támogassák, vagy akár Vona Ferenc képviselőtársamét is. Azzal is egyetértek egyébként. Köszönöm. (Taps.)