ELNÖK: Tisztelt Országgyűlés! Az 1991. év lezárásaként szólni kívántam volna ennek az évnek néhány tanulságairól. Nem teszem. (Taps a bal oldalon.) Mindössze két mondatot szeretnék mondani. (Derültség, zaj.) Az egyik: köszönet mindazoknak a képviselőtársaknak, mindazoknak a munkatársainknak, akik ebben az esztendőben azért dolgoztak, hogy a magyar Parlament a demokrácia érdekében működjék, annak érdekében, hogy Magyarország boldog demokraták országa lehessen. (Zaj a bal oldalon.) A másik mondatom az jókívánság. Mégpedig most hadd mondjam: egy kicsit a szomorúságban gyökerező jókívánság. Az a demokrácia, ami felnövekszik, minden jóakaratú honpolgárunk és különösen az ebben az épületben dolgozó választott képviselők és munkatársaink erőfeszítésének eredményeként, minden jóakaratú magyar reményeit váltsa be és tudja feledtetni mindazt, ami egy gyermek születésében is a kín. Ezt kívánom magunknak, hogy ez a felnövekvő gyermek jobb legyen nálunk, hogy legalább arra büszkék lehessünk, hogy jobbat neveltünk önmagunknál. Mindenki annyit vállaljon ebből, amennyit becsülete diktál. Végül egy gyakorlati kérdés, kérés. Megkértek, tulajdonképpen csatlakozik a jegyzői bejelentésekhez, de súlyosabb annál, a koalíció pártjai részéről megkértek, hogy én közöljem, hogy meghívják a koalíció pártjainak jelenlévő tagjait és a koalíció pártjaival jó kapcsolatokat ápoló vagy ápolni kívánó más pártokhoz tartozókat, vagy pártonkívülieket, hogy néhány perces baráti együttlétben osztozzanak most ez után az ülésünk után. (Közbeszólások: Hol?) Az ülést berekesztem. (Közbeszólások: Hol?) Itt, ebben a teremben az egyszerűség kedvéért. Az ülést berekesztem és mindenkinek boldog új évet kívánok. (Taps.) (Az ülés 14 órakor ért véget.)