DR. SÓVÁGÓ LÁSZLÓ (MDF): Elnök Úr! Tisztelt Ház! 1991 decemberében hatpárti megállapodással módosította a Parlament a képviselők tiszteletdíjáról, költségtérítéséről és kedvezményeiről szóló 1990. évi LVI. törvényt. Az akkor tárgyalt előterjesztéshez benyújtott módosító javaslatunkat azzal vontuk vissza, hogy azt önálló képviselői indítvány keretében meg fogjuk ismételni. Ezt teszszük most. Úgy véljük, a szabályozás időszerűsége ma sem lehet kétséges: a Parlament többszöri határozatképtelensége bizonyítja. Javaslatunk lényegében megismétli visszavont módosító indítványunkat. Ha az országgyűlési képviselő nem vesz részt a szavazások vagy bizottsági ülések legalább kétharmadán, úgy tiszteletdíjának csak 70%-ára jogosult. Tisztelt Ház! Vannak dolgok, amelyek nem egyetlen párthoz kötődnek - ilyen a Parlament állandó munkaképességének megőrzése. Mi nem osztjuk azt az itt-ott hallható megállapítást, amely szerint a határozatképesség garantálása csak a kormánypárti képviselők kötelessége lenne. Bennünket, valamenynyiünket - legyünk akár kormánypártiak, akár ellenzékiek - azért küldtek ide választóink, hogy képviseljük a ránk szavazók ilyen vagy olyan politikai nézeteit, így vagy úgy szavazzunk bizonyos kérdésekben. A parlamenti munka az egész ország nyilvánossága előtt folyik. Jelentős a társadalmi igény, hogy a képviselők tiszteletdíjában jusson kifejezésre a parlamenti munkában való részvétel. Valljuk be őszintén: a közvéleményt irritálja a Ház határozatképtelensége, az éppen soros elnök szavazóképesség érdekében kifejtett, időnként humorosnak tekinthető ténykedése. Nem hisszük, hogy okos dolog lenne érzéketlennek maradni az elvárásokkal szemben. Annál is inkább, mert a tervezet aligha követel lehetetlent - csak annyit, hogy a képviselő vegyen részt a szavazások legalább kétharmadán. Ebben a mértékben az is kifejezésre jut, hogy a képviselőt számtalan Parlamenten kívüli kötelezettség is terheli, amelyek időnként egybeesnek a plenáris ülések idejével. A képviselők jelentős többsége ma is eleget tesz ennek az alapvető elvárásnak. A szabályozástervezet tehát nem más, mint a többség, a rendszeresen jelen lévők akaratának foglalata. A bejáratott parlamenti demokráciák szokásaitól eltérően, a magyar Országgyűlésben a törvények sokasága vár elfogadásra. Az előttünk álló feladatok a Parlament állandó határozatképességét követelik meg. Ennek biztosítását segítené elő a törvénytervezet napirendre vétele. Javaslatunk nem tekinthető eredeti elgondolásnak: a világ számos parlamentjében létezik hasonló megoldás. Nem egy helyen anyagi következményei is vannak annak, ha a képviselő indokolatlanul távol marad a szavazásoktól. Tisztában vagyunk azzal, hogy előterjesztésünknek számos vitatható eleme is létezik. Nem hisszük, hogy nem lehetne napirendre vétel esetén közös gondolkodással módosítani. Az elmúlt két év kedvezőtlen tapasztalatai alapján valljuk viszont, hogy a szabályozás szükségszerű. Kérjük a tisztelt képviselőtársakat, hogy a napirendre vételt szavazzák meg, hiszen ezzel is tanúbizonyságát adnánk annak, hogy a képviselői tiszteletdíjak esetleges emelése mellett a követelmények szigorítása is napirenden van. Köszönöm (Taps.)