KÖRÖSFŐI LÁSZLÓ (MSZP): Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Ház! Néhány hónappal ezelőtt az egész ország tapsolt, örült azoknak a sikereknek, amelyeket a magyar sportolók értek el a barcelonai olimpiai játékokon. Ezekben a napokban az egész világ tisztelettel és elismeréssel adózott hazánknak e nagyszerű szereplésért. A siker fényében sem szabad azonban megfeledkeznünk arról, hogy az olimpiai sport széles bázisát képező több ezer magyar sportegyesület és sportszakosztály, melyeknek száma sajnos, napról napra csökken, rendkívül aggasztó helyzetben van. A gazdasági átalakulás következtében a versenysportot jelentősen finanszírozó bázisszervek megszűntek, s ezzel mintegy 3 milliárd forint közvetlen, biztosan tervezhető bevételtől estek el a sportegyesületek. Ugyanakkor az új állami közterhek: a személyi jövedelemadó, a társadalombiztosítás, munkaadói, munkavállalói járulék, áfa, társasági adó stb., melyek mintegy 80-120% költségnövekedést jelentenek, s amelyekre nem voltak, hisz nem is lehettek felkészülve az egyesületek, olyan elviselhetetlen terheket rónak rájuk, amelyek teljesíthetetlenek. Tetézi a gondokat, hogy az állami tulajdon privatizációja során a sportlétesítmények sorsa jelenleg teljesen bizonytalan. Számtalan sportlétesítmény szűnt meg, s a megmaradók állaga gazda nélkül rohamosan romlik, s a halogatás okozta veszteségek viszszapótlása, ellensúlyozása többszörösen többe kerül majd, mint az állaguk időbeni pótlása. Az ország sportlétesítményeinek mintegy 70%-a önkormányzati tulajdonban van, a többi 30% viszont a magyar sport egyik legégetőbb gondját jelenti. Indítványunk célja kettős: egyrészt törvényi úton kívánnánk biztosítani, hogy az állami tulajdon elidegenítése, illetve privatizációja során a sportlétesítmények továbbra is megőrizzék eredeti funkciójukat. Ezért azt javasoljuk, hogy - az önkormányzati tulajdonban lévők kivételével - a sportegyesületek tulajdonba kapják mindazokat a létesítményeket, amelyeknek 1992. december 31-én kezelői vagy használói voltak. A tulajdonba adás biztosítja, hogy a vállalatok privatizációja után is megőrizzék a létesítmények eredeti rendeltetését, és lehetővé teszik egyben, hogy a sportegyesületek jövőbeni és jelenlegi tartozásainál jelzálogként is szolgáljanak. A felgyülemlett közterhek és közműhátralékok elengedése nem volna szerencsés megoldás, mert ez arra ösztönözné az egyesületeket, hogy további tartozásokra tegyenek szert. Ezért a probléma kezelésére kétféle megoldást javaslunk. Az A-variáció, A- változat szerint a sportegyesületek az önkormányzatok elbírálása alapján egyszeri támogatásban részesülnének adósságaik kifizetésére. A céltámogatás fedezetét a szerencsejáték alap biztosítaná. Mivel javaslatunk szerint a céltámogatásban csak az úgynevezett kis egyesületek részesülnének, melyek a központi költségetésből egyéb célzott támogatásban nem részesülnek, ez az összeg a szerencsejáték alap 1992. évi 4,2 millárd forint bevételéből mindössze 300 millió forintot jelentene. Csak megjegyezni kívánom, hogy Európa legtöbb országában a szerencsejáték bevétele biztosítja a sport működését. Dániában például kétharmad részét sportra, egyharmad részét szociális célra fordítják. (16.10) Természetesen tisztában vagyunk azokkal a feszítő gondokkal is, amelyek a célzott állami támogatásban részesülő kiemelt sportegyesületeket nyomják. A nagy egyesületek helyzetének rendezésére is meg kell találni az illetékes hatóságoknak, állami szerveknek a megoldást, mert ezen múlhat a magyar sport 1996-os atlantai olimpiai játékokon való szereplése. Csak a céltámogatási összeg nagyságrendje miatt szól képviselői indítványunk a kis egyesületekről. A másiknak, a B-változatnak nincs pénzügyi vonzata. A B-változat szerint a köztartozások feljegyzésre kerülnének jelzálogként a sportegyesületek tulajdonába adott ingatlanok terhére. S addig, amíg a sportlétesítményt kizárólag sportcélra használják, addig a köztartozást behajtani nem lehetne. Abban az esetben, ha a sportlétesítményt értékesítik, vagy nem sportcélra hasznosítják, úgy a fizetési kötelezettség feléled, és érvényesíteni kell a feljegyzett jelzálog-követelést. Ez a megoldás a létesítmények sportcélra történő felhasználásának garanciáját is elősegítené. Tisztelt Képviselőtársak! Önálló képviselői indítványunk tulajdonképpen azoknak az égetően sürgős gondok egy részének a megoldására tesz javaslatot, amellyel mindazok, akik a sporttal közvetlenül foglalkoznak, naponta találkoznak. Kérem képviselőtársaimat, támogassák önálló indítványunk napirendre tűzését, mert meggyőződésünk szerint abban valamennyien egyetértünk, hogy meg kell menteni a versenysport mozgalmat. Meg kell menteni azért, mert az ifjúság testedzésében, nevelésében a sportegyesületeknek kiemelkedő és mással nem helyettesíthető szerepük van. S meg kell menteni azért is, mert a fiatalok versenysportjára, az utánpótlás nevelésére épülő élsport azon kevés nemzeti eredményeink közé tartozik, amely a világ élvonalában van, amely egyértelműen nemzeti s az ország presztízsét növelő teljesítmény. Kérem támogatásukat, és köszönöm a figyelmüket. (Taps a bal oldalon.)