DR. BECKER PÁL pénzügyminisztériumi államtitkár: Igen, Elnök Úr. Köszönöm szépen a szót. Röviden néhány módosító indítványra, illetve az itt elhangzottakra szeretnék reflektálni. Az általános vita során hangzott el az, hogy ez a törvényjavaslat nem segíti elő azoknak a céloknak az elérését, amiket kitűztünk magunk elé. A vita - megítélésem szerint - kicsit akadémikus jellegű, mi azt mondjuk, hogy igen, az ellenzék néhány képviselője azt mondja, hogy nem. Szerintem a döntést azok tudják meghozni, akik a mezőgazdasági fejlesztési alapból vagy a területfejlesztési alapból, vagy más alapokból - a döntés révén - jóval több pénzhez jutnak, mint tudtak volna jutni eredetileg. (Gaál Gyula: Miből fogják visszafizetni?) Kérdés volt az_ Én nem kiabáltam közbe, képviselő úr, amikor ön beszélt. Kérdés volt az is, hogy miért kell törvényt módosítani, és miért pont az államháztartási törvényt. Erre, azt hiszem, igen egyszerű a válasz: egyrészt a Matáv privatizációs bevételeiről januárban még nem rendelkeztünk pontos információval, tehát akkor a felhasználásukról nem tudtunk intézkedni. A tényleges bevételek és az ez évi felhasználások ismeretében azonban ez a probléma már megszűnt. Miért pont az államháztartási törvényt kell módosítani? Minden alapról törvény szól. Sokkal egyszerűbbnek tartottuk egy törvényben, az államháztartási törvényben módosítani az előírásokat, mint az alapokról szóló törvényekben, hiszen azzal sokkal több adminisztratív munka lett volna. Fekete Gyula képviselő úr is említette, hogy kamatmentesen kellene adni ezt a kölcsönt. Mivel azonban indítványát támogatás hiányában visszavonta, erről most nem kívánok szólni. Régen találkoztam a FIDESZ részéről, illetve Katona Kálmán képviselő úr részéről ilyen pesszimizmussal és bizalmatlansággal a jövendő kormánnyal szemben. Úgy látszik, nem bízik saját magában, amit bizonyos fokig meg is értek az általa beadott módosító indítványból, mert kevés ilyen szakszerűtlen indítvány volt a Parlament előtt. Azt hiszem, egyszerűen csak viccnek lehet minősíteni március 21-én, hogy egy felelősségteljes döntést március 31-ig kelljen meghozni az alapok kezelőinek, anélkül, hogy bármiféle komolyabb vizsgálatot elvégezhetnének. Ez csak a pénzek pazarlásához vezet, és értelemszerűen ilyen módosító indítványt nem tudok támogatni. Többen aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban is, hogy miért pont a távközlési alapból vesszük el a pénzt, csoportosítjuk át a forrásokat, és ezért a beruházás lelassul. Szeretném elmondani, hogy van egy közgazdasági technikai alapigazság: bizonyos beruházásokat dupla pénzzel fel lehet gyorsítani kétszeresére, ha még dupla annyi pénzt fektetek be, akkor még egynegyedével vagy talán egyharmadával fel lehet gyorsítani, de elérünk egy olyan kritikus ponthoz, ahol végtelen mennyiségű pénz befektetésével sem lehet egyetlenegy nappal sem megrövidíteni a beruházás végrehajtási idejét. Jelen pillanatban a távközlés esetében itt tartunk. Amit műszakilag meg lehet oldani, azt 1994-ben meg fogják oldani. Ugyanakkor a kölcsönadás lehetősége - azzal, hogy kamat fejében ad kölcsönt a távközlési alap - biztosítja, hogy az alap pénze ne értéktelenedjen el. Tisztelt Ház! Mindezeket figyelembe véve, kérem, hogy a törvény elfogadásával támogassák az abban megfogalmazott célokat. Köszönöm a figyelmüket. (Taps a jobb oldalon.)