DR. HACK PÉTER (SZDSZ): Köszönöm szépen, tudomásul vettem.
Tisztelt Ház! Azt gondolom, hogy zárszóként azzal szeretném akkor befejezni, hogy azokban a vitatémákban, ahol a legnagyobb megosztottság volt, így az elnökválasztás kérdése, vagy említhetném a szociális jogok kérdését, vagy az érdekképviselet kérdését, ezekben a kérdésekben az SZDSZ nyitott a tárgyalásokra, de ezeknek a tárgyalásoknak, a kompromisszumkészségnek a határát abban látjuk, hogy nem szeretnénk feladni sem azt az alkotmányos berendezkedést, amelyet a rendszerváltás 1989-90-ben létrehozott, tehát ezen lényeges változást nem szeretnénk végrehajtani. Nem szeretnénk olyan alkotmányt, amelyben ugyan széleskörûen fel vannak sorolva jogosítványok, de ezek a jogosítványok soha, sehol, semmilyen formában nem érvényesíthetõ jogok. Tehát nem szeretnénk olyan papíralkotmányt, amely ugyan rögzíti, hogy mindenkinek joga van a lakáshoz, de nem tudja biztosítani mindenki számára a lakáshoz való jogot.
(12.40)
Mi is szeretnénk, ha minden magyar állampolgárnak lenne lakása, mi is szeretnénk, ha mindenkinek lenne munkahelye, mi is szeretnénk, ha mindenkinek abszolút szociális biztonsága lenne, de azt gondoljuk, hogy ezek mind a teherbíró képességnek a függvényei. Mi azt is szeretnénk, ha minden magyar polgár boldog lenne, mégsem kívánjuk azt, hogy az alkotmányban a boldogsághoz való jog alkotmányos jogként megjelenjen, mert nem kikényszeríthetõek ezek a jogok. Tehát nem az a vita, hogy kívánjuk-e a szociális biztonságot vagy sem, hanem az a vita, hogy tudjuk-e normatívan érvényesíteni. Itt Trombitás Zoltán hozzászólására utalok, aki kifejtette azt, hogy abban érdekelt több párt ebben a parlamentben, hogy az, ami le van írva az alkotmányban, az kikényszeríthetõ, élõ gyakorlat legyen. Olyan alkotmányt szeretnénk, amely minden polgár számára egy hivatkozási alap, amelyen épül az a magyar demokrácia, amely a következõ évezredben is Magyarországot Európa fejlett, virágzó régiójában tartja. Köszönöm szépen a figyelmüket. (Általános taps.)