SZIJJÁRTÓ PÉTER (Fidesz): Köszönöm a szót. Tisztelt Elnök Asszony! Hát, kommunikációs csapat dolgozhatott ezen a válaszon elég hosszan, tisztelt államtitkár úr (Derültség a Fidesz soraiban.), pukkanástól a lufikig azért ez teljesen tiszteletreméltó. Csak én azt gondolom, államtitkár úr, hogy ha egy kormány azt hirdeti magáról, hogy a közpénzekkel való gazdálkodást micsoda felelősen és felelősségteljesen látja el, akkor egy évi 4-500 millió forintos megrendelésállományról talán nem kellene így beszélni. És nem kellene erről így beszélni akkor, amikor sokak szerint ez nagyon komoly nemzetbiztonsági kockázatokat is felvet, hiszen itt egy cég mégiscsak a Külügyminisztérium külképviseletein lát el olyan feladatokat, amelyek minimum komoly ellenőrzésre szorulnak - a megbízás előtt, tisztelt államtitkár úr.
És hogyha már a közbeszerzésekről beszélünk, persze nem árt megvizsgálni azt is, tisztelt államtitkár úr, hogy vajon kik voltak azok a szereplők, akik még ebben az úgynevezett - és ez esetben erősen idézőjelbe tett - versenyben elindultak.
Tudja, államtitkár úr, az a furcsa, hogy az önök kormányra lépése óta aki komoly megbízásokat kap, valahogy mindig felbukkan ebben vagy abban, vagy amabban a cégben, ami korábban valamelyik szocialista politikus nevéhez volt köthető. Ez minimum furcsa, államtitkár úr. (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az idő leteltét.)
A válaszát nem tudom elfogadni. (Taps az ellenzéki padsorokban.)