HERÉNYI KÁROLY (MDF): Köszönöm szépen a szót, elnök úr. Tisztelt Államtitkár Urak! Tisztelt Képviselőtársaim! Rövid leszek, hiszen az előttem szólók a törvény tizennégy paragrafusából tizenhármat kellőképpen kiveséztek. Én egy paragrafusról szeretnék beszélni, melynek történetesen és nevezetesen a száma is 1., és az eredeti törvény 3. §-át egészíti ki. Azt hiszem, a dolog lényege ebben a paragrafusban fogható meg.
Tóth képviselő úr az MSZP részéről és a kormányoldal részéről többen azt mondták, hogy értsük meg, autópályát kell építeni, az autópálya-építés nem odázható, minél előbb meg kell építeni a gyorsforgalmi utakat, mert ez a magyar gazdaság fejlődése szempontjából elengedhetetlen. Igazuk van, de azért egy apróságot nem szabad figyelmen kívül hagyni: a jó gazda gondosságával kell a magyar államnak, a magyar kormánynak, az Országgyűlésnek pedig különösen eljárni, és meg kell néznünk, hogy mennyiért épül az az autópálya, amivel a magyar gazdaságot meg akarjuk váltani.
Itt is szóba került, és elég hosszú ideig beszédtéma volt, hogy az előző ciklus idején közbeszereztetés nélkül épített a kormány autópályákat. Megjegyzem, hogy akkor erre mód és lehetőség volt, hiszen az akkor érvényben lévő közbeszerzési törvény 1. § d) pontja a kormánynak ilyen felhatalmazást adott, tehát törvénysértés nem történt. Az Európai Unió tagországai közé akkor még nem vétettünk fel, tehát európai uniós jogszabályt vagy elvárást sem sértettünk, viszont sikerült egy olyan gazdasági szereplő életrevalóságát megteremteni, ami, azt hiszem, nem volt rossz döntés.
Amikor önök kerültek kormányra és meghirdették, hogy most aztán lesz közbeszereztetés, akkor mindenki azt hitte, hogy a közbeszerzést követően az építési árak olcsóbbak lesznek, hiszen versenyeztetés eredményeképpen a legjobb ajánlattevő fogja megkapni az építés lehetőségét. Csoda történt, mert - ahogy az előttem szóló Domokos László is jelezte - jelentősen nőttek az autópálya-építés költségei, ami egyszerűen semmivel nem indokolható.
Van még egy körülmény, amit érdemes figyelembe venni. Ma zömében nem magyar vállalatok építik az autópályákat, s azt is tudjuk, hogy Nyugat-Európában az autópálya-építés nagyjából szünetel, nem nagyon építenek új autópályát, mert a hálózatok elkészültek, legfeljebb karbantartanak. Ez azt jelenti, hogy elég nagy a kínálat az autópálya-építés piacán, amiből annak kellene következnie, hogy viszonylag szorított, mérsékelt árakon lehet pályázatokat elnyeretni és véghezvinni, hiszen túl nagy a kínálat. A piaci körülményekre rácáfolva a magyar kormánynak sikerült elérnie, hogy Európa legdrágább autópályáit építjük. Nem megindokolható sem műszaki tartalommal, sem egyebekkel, hogy mitől ez a drágaság.
Ráadásul az 1. § - amelyre az előbb hivatkoztam és amely a 3. §-t módosítja - egy olyan technikát akar törvénybe iktatni, amely nem minősíthető sikeresnek. Mielőtt bárki azzal vádolna, hogy én a PPP-t rossz technikának gondolom, ettől óvakodom, és nem teszem ezt, csak azt mondom, hogy az a technika, amelynek segítségével a PPP-t alkalmazni akarja a kormány, nem jó. Tehát nem a PPP-technika nem jó, hanem az alkalmazástechnológia nem jó, ahogy azt a kormány megfogja. Úgy látom - s talán nem járok messze a valóságtól -, hogy ebbe a szakaszba az M5-ös autópálya továbbépítésének, koncesszióba adásának a technológiáját emelték be, ami a lehető legdrágább és leggazdaságtalanabb autópálya-építési finanszírozási mód.
A 12. §-ról az előbb már szót ejtettünk, de az 1. § slendriánságáról, vagy mondjuk azt, hogy túlzott nagyvonalúságáról nem. Hiszen itt olyan dolgokról van szó, amelyek meglehetősen nehezen érthetők és követhetők. A Magyar Demokrata Fórum ennek a törvénymódosító javaslatnak az elfogadását nem fogja támogatni, ha az 1. §-t nem módosítják, mert azt mondjuk, hogy aránytalanul nagyok az autópálya-építés költségei, amit a piaci körülmények nem indokolnak. A piacon lévő autópálya-építési túlkínálat pont a folyamat ellenkezőjét tenné indokolttá, és szeretnénk elérni, hogy a kormány gazdaságos megoldási formákat találjon, a jó gazda gondosságával járjon el, és az autópálya-építés reális árakon, indokolható költségeken épüljön meg, hiszen az adófizetők pénzével gazdálkodunk, és nem tehetjük meg, hogy ezt ne kellő gondossággal tegyük.
Végül is azt tudom mondani, ha ez a gyakorlat nem változik, akkor az én lelkem egyáltalán nem szomorú azért, mert nem 800 kilométer autópálya épül, hanem csak 370, mert nagyon drágán épülnek ezek az autópályák, az indokoltnál drágábban. Azt gondolom, a törvénynek ez a szakasza semmiképpen nem elfogadható. Módosító javaslat befogadása esetén talán támogatható, de a Magyar Demokrata Fórum ebben a formában bizonyosan nem fogja támogatni ezt a törvényjavaslatot.
Köszönöm szépen.