ÉKES JÓZSEF (független): Köszönöm a szót, elnök úr. Talán az államtitkár úrnak nem szabadna ilyen ingerültnek lennie ebben a kérdésben és talán az elnök úrnak sem, hisz minden törvényalkotásnál és főleg a távhő-szolgáltatási törvénynél ha törvényt módosítunk, annak van egy távfűtést biztosító fűtőműve, van egy vezetékszakasz, van egy tömblakás, és van egy fogyasztó.
Ha törvényt módosítunk, nem biztos, hogy a fogyasztó érdekei kerülnek elsődlegesen a törvényben úgy megalkotásra, hogy a fogyasztó egy későbbi időszakban - pont a törvényből adódóan - még kiszolgáltatottabb helyzetbe kerülhetne.
A törvénynek ez a része is sajnos benne van a pakliban, és talán itt kellene egy olyan konszenzust kialakítani... - hisz nagyon jól tudjuk, hogy ebben az évben a költségvetés mennyi panelfelújítási forrást próbál biztosítani. Itt lehetne négypárti egyezség, hogy kérem, tíz évre a banktól veszek fel kormányzati szinten vagy igénylek hitelforrást. A panellakások értéke általában növekszik. Lehet úgy megterhelni a panellakás felújítási keretét - fogalmazzunk úgy -, a tulajdon költségét, hogy ha értékesíti az állampolgár a tulajdont, hisz azáltal, ha korszerűsödik maga a lakás, akkor az értéke is megnövekszik, és utána egyfajta visszafizetési kötelezettséggel bírna az ingatlan megterhelése, így föl lehetne gyorsítani, és ebbe pontosan belefér az is, hogy nemcsak a nyílászárókat, nemcsak a homlokzatot próbálják meg korszerűsíteni, szigetelni, hanem magát a fűtési rendszert is úgy átalakítani, hogy egyedi mérésre is alkalmas legyen.
Államtitkár úr, a legnagyobb probléma ott van, hogy tömbmérés van, onnantól fogva egy átalány és a földszinti lakás, mondjuk, kevesebb hőt kap (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az időkeret leteltét.), a tizedik emeleten meg nyitva van minden ablak, mert általában a hő fölfelé megy, és a fölső lakások agyon vannak fűtve, az alsó lakásban meg lehet, hogy hidegérzetük van az embereknek. A probléma itt van, de átalányt fizetnek, és mindenki ugyanannyit fizet.