JUHÁSZ GÁBOR belügyminisztériumi államtitkár: Köszönöm szépen. Tisztelt Elnök Úr! Kedves Képviselő Úr! A kérdéseken sorra menve azt kell mondanom, hogy van egy önálló hivatal, amelyik a sport ügyeivel foglalkozik.
És arra a kérdésre, amit ön ugyan utoljára hagyott, de amelyet végül is feszeget a képviselő úr, hogy vajon a sport jó helyen van-e: én emlékeztetném önt, hogy elég családias körben, együtt ültük végig a parlamenti vitáját annak az előterjesztésnek, amelynek az elfogadása után a sport a Belügyminisztériumhoz került. És azért meg kell mondanom, hogy akkoriban, bár ön rendkívül felelősségteljes hangot ütött meg ebben a vitában, de nem volt arról szó, még ön szerint sem, hogy a Belügyminisztériumban nem jó helyen lenne a sport. Tehát azt tudom önnek mondani, hogy minden bizonnyal - itt, a magyar parlamentben elhangzott vita alapján is - a sport megfelelő helyen van. Az az államigazgatási forma, amelyben ma ennek az állami felügyelete működik, megfelelő.
Arra a kérdésre, hogy a támogatáskifizetések döcögnek-e: mivel nem jelezte előre, hogy ebben tételes adatokat szeretne, én felajánlom önnek, hogy utánanézünk, vannak-e elmaradt támogatások, és vállalom, hogy ezt írásban megküldöm önnek.
Az, hogy bizonyos szakmai műhelyek vagy sportszervezetek a maguk bevételeit kiegészítik hitelekkel vagy önálló bevételek után néznek, szerintem ez a mai világban egy abszolút elfogadott és szokványos történet. Én ebben nem látok semmi rendkívüli dolgot.
Azt pedig, hogy 2002 óta 7 milliárddal csökkent volna a sport támogatása, nagy tisztelettel visszautasítom, részint számszakilag sem igaz. Részint pedig a hátralévő egy percemet szívesen áldozom arra, hogy elmagyarázzam, hogy 2002-ben, amikor önök a kormányváltás előtt, az utolsó percekben vállaltak még, ha jól emlékszem, 16,4 milliárd pótlólagos támogatásra fizetési kötelezettséget, amelyről az Állami Számvevőszék is megállapította, hogy fedezet nélküli volt, azt azért nem lehet ide számolni, a normál sportköltségvetések sorába! (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az időkeret lejártát.)
Az egy percemben folytatnám. Köszönöm.