DR. ÓDOR FERENC (Fidesz): Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Ház! Ma a legértékesebb dolgokról próbálunk beszélni, ha a borászatot nézzük és a bortermő vidékeinket, Tokaj-Hegyaljáról, és önök egy igazán értékes embert próbálnak itt harcba hívni. Egyet kellene tudomásul vennünk: ha azt mondjuk, hogy mindegy, mit, csak beszéljenek rólunk - ezt az igaz mondást mozisztárokra mondták annak idején -, ha Hegyaljáról beszélnek, akkor nagyobb tiszteletet illik adni annak a területnek meg az ott élő embereknek és a Tokaj Kereskedőház kérdésének.
Felemlítődött itt az a támogatás, ami volt az elmúlt években. Soha nem arról beszélünk, hogy ezzel hány embernek a munkáját segítettük és tudtuk értékelni azt a munkát, nem segélyt adtunk, hanem a munkáért ellenértéket, tehát már ezt a dolgot nem kéne ide hozni, azt gondolom.
A másik: bárkinek van módja, lehetősége, és igazán nagy örömmel várnak oda befektetőket, akik hajlandóak az ottaniakkal együtt dolgozni azért, hogy Magyarországon a Hegyaljának az a hírneve és a világban az a hírneve, amit kivívott, meglegyen.
Tisztelt Képviselőtársaim! Ezek a kérdések, amiket önök ismét előhoznak és előhoznak, ugyanabban a mederben megy: próbáljunk valamit valamire rátenni, a személy is fontos, és önöknek, úgy látszik, hogy az az egyik fő célpont. De ezzel együtt a Hegyalját, a Hegyalján élőket, az ott élő embereket sem tisztelik, mert az ott lévő emberek tisztelték azt az embert és ma is tisztelik, aki eljön oda, hajlandó ott, velük együtt, az ő gondjaikat megismerve gazdálkodni, és még jó tanácsokat is adni, hogyha erre ma lehetősége van és a jövőben is lesz lehetősége.
Köszönöm szépen, elnök úr, majd még hozzászólásomban folytatom. (Taps a Fidesz soraiban.)