KÉKKŐI ZOLTÁN JÓZSEF (Fidesz): Köszönöm, elnök úr. Sajnos a kormányt nem tudom köszönteni, mert a kormány részéről nincs jelen senki, de így is elmondom a jegyzőkönyv kedvéért.
Alig három hét múlva EU-csatlakozásunk egyéves évfordulójához érkezünk. Természetesen az egyéves mérleg elkészítésének még nincs itt az ideje, de néhány dolgot a közelgő évforduló kapcsán feltétlenül már most észrevételeznünk kell.
Talán érdemes az utóbbi időkben a legtöbb gondot felmutató ágazatnál, a mezőgazdaságnál kezdenünk, amely területen egy dolgot kétséget kizáróan megállapíthatunk a közelgő évforduló kapcsán: az Európai Unió közös agrárpolitikájának legfőbb erényét jelentő kiszámíthatóságot és előretervezhetőséget a jelenlegi agrárkormányzat kisstílű, rossz emlékű kommunikációs manipulációi által sikerült meghiúsítani. A kiszámíthatóság helyett napi hitvitákat kreáltak, az előretervezhetőséget pedig káoszba fullasztották.
Legyünk azért tárgyilagosak a szocialista-szabad demokrata szakértelemmel szemben: természetesen céltudatosan romboló tevékenységről van itt szó, mivel tisztában vannak vele, a kiszámíthatóság a számonkérhetőség szinonimáját jelenti, és éppen a számonkérhetőség és a felelősség fogalma hiányzik a kormánykoalíció szakmai szótárából.
Ha valakinek mindez túlzottan általánosnak tűnne, akkor nézzük egészen konkrétan! A saját támogatáskifizetési mulasztásukat korábban a termelők téves igénylésével indokló agrárkormányzat mára már maga is kénytelen beismerni, hogy az igénylési pontatlanságok oka a kormány mulasztásában keresendő. Ugyanis az osztatlan földtulajdonban lévő, mintegy 1,5 millió hektárnyi szántóterület kimérésére vonatkozó hatályos törvényt és végrehajtási rendeletet mind ez ideig elszabotálták, máig nem hajtották végre.
Az első EU-tagállami év nyilvánvalóvá tette, hogy a területalapú támogatás igénylése nem realizálható a nem terület alapon nyilvántartott, aranykoronában megadott és osztatlan tulajdonközösségben lévő, szocialista típusú, kvázi tulajdonforma esetében, vagyis nem a termelők támogatásigénylése, hanem a kormány tulajdon-nyilvántartási rendszere bizonyult tévesnek.
Ugyanilyen kormányszintű hiányosságokkal és megtévesztésekkel találkozhatunk a 2004. évi területalapú támogatásokhoz kapcsolódó nemzeti kiegészítő támogatások meghirdetésénél és kifizetésénél: ahány megnyilatkozás, annyi kifizetési időpont, ahány kifizetésmeghirdetés, annyiféle összeghatár, a kifizetési időpontok variációi a matematikai kombinatorika összes lehetőségeit kimerítették.
A nemzeti kiegészítő támogatás összegszerűségét is mindvégig ad libitum kezelte a kormányzat, nehogy a tervezhetetlenség és a kiszámíthatatlanság csupán az időbeliségre vonatkozzon. Nagyon tanulságos a nemzeti kiegészítő támogatás összegének változásait nyomon kísérni: az európai uniós csatlakozásunkra megjelentetett, igen neves szerzők, köztük az Országgyűlés mezőgazdasági bizottságának szocialista elnöke által jegyzett EU családi kézikönyv a szántóföldi növényekre a csatlakozás után fizetendő nemzeti kiegészítő támogatás összegét 20 385 forint/hektárban határozta meg. Ezzel szemben a kiegészítő nemzeti támogatás igényléséről szóló 87/2004-es FVM-rendelet 24. § (2) bekezdése úgy rendelkezik: “Szántóföldi növénytermesztési támogatás jogcímen hektáronként legfeljebb 11 ezer forint vehető igénybe.ö
Hogy teljes legyen a jogbizonytalanság, ezért ugyanezen jogcímre a kormány és a gazdademonstrációt kezdeményező szervezetek közötti, 2005. március 13-án megkötött megállapodásban 7 ezer forint/hektár került rögzítésre, valószínűsíthetően hozzáértve a már korábban kifizetésre került hektáronkénti 8 ezer forintot. A demonstrációt lezáró megállapodás tehát 15 ezer forint/hektárban határozza meg a területalapú nemzeti kiegészítő támogatás összegét.
Láthatjuk, mást ígért írásban a mezőgazdasági bizottság szocialista elnöke, mást mond a miniszteri rendelet és ugyancsak mást ír alá az agrármegállapodás keretében ugyanazon miniszter, aki az FVM-rendeletet is jegyzi. (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az idő leteltét.)
Köszönöm a figyelmet. (Taps a Fidesz soraiban.)