ÉKES JÓZSEF (Fidesz): Köszönöm, elnök úr, a szót. Kékesi Tibor hozzászólásával kapcsolatban szeretném elmondani a gondolatomat. Ha annyira jól ment volna a 2007. év - most sajnálom Béki Gabriella képviselő asszonyt, aki egy szemként ül itt az SZDSZ-ből -, akkor az SZDSZ nem vált volna ki a kormánykoalícióból, hiszen elege lett abból a ténykedésből, amit a kormányoldal próbált a partnerre ráerőltetni.
Az ÁSZ értelmezésével kapcsolatban: nem másképp értelmezi a Fidesz az ÁSZ-jelentést, hanem vannak viták abban, hogy adott esetben önök jól értelmezik-e az ÁSZ jelentését. Úgy érzem, hogy az ÁSZ jelentéseire az általános vitában is kellőképpen visszahivatkoztak képviselőtársaim, és nem kérdőjelezték meg az ÁSZ számait, hanem arra próbáltak rávilágítani. Csak önök próbálták azt másképp magyarázni és a parlamenti vitában felhasználni.
Keller képviselőtársam úgy fogalmazott, hogy az elmúlt 18 év. Tudja, 2002-ig valóban, a rendszerváltozás után a tíz csatlakozó ország közül Magyarország volt a legerőteljesebb, legstabilabb és legkiszámíthatóbb. A 2004-es csatlakozásunkkal az uniós források, fogalmazzunk úgy, szárnyakat kellett volna hogy adjanak Magyarország gazdasági fejlődéséhez. Sajnos, a trend nem ezt mutatja. Azok, akiket mi annak idején, 2002-ig, 2004-ig, fogalmazzunk így, lehagytunk, ma mind sorra lehagynak bennünket. És a szomorú ez. Az, hogy most az államháztartási hiány javult, igaz, de vegyük azt tudomásul, hogy hihetetlen mértékű hitelfelvételre kényszerült az ország, tehát az államadósságunk hihetetlen mértékben megnőtt, és mellette olyan javakat adtunk el, állami tulajdont, amelyek, azt lehet mondani, sorra dőlnek be. A Malév jelenlegi állapota is mire hívja fel a figyelmet?
Azt mondom, hogy amikor a parlamentben megpróbálják az ellenzéket vádolni, akkor talán azt kellene sokkal jobban átgondolni, hogy egyáltalán az ellenzék annak idején mire hívta fel a figyelmet. (Szórványos taps az ellenzéki oldalon.)