KONCZ FERENC (Fidesz): Érdeklődéssel figyeltem, tisztelt elnök úr, tisztelt Ház, a vitát, aztán kezdő polgármesterként azon gondolkodtam, hogy akkor most nekem mennyi köztisztviselőt kell kirúgatnom, hogy az MSZP elvárásainak meg tudjak felelni, merthogy itt folyamatosan ilyen rosszindulatú feltételezéseket vélek hallani. Csak hogy miket mondtak egyes képviselőtársaim: Gúr Nándor mondataiból nagyon nehezen tudtam kideríteni, hogy pontosan mit akar mondani, mert időnként önmagának is ellent mondott. De hát nyilván ez nem olyan nagy baj, lényeg az, hogy jó hosszan tartott. De az, hogy eleve rosszat feltételez a törvényjavaslat minden egyes pontjáról, minden egyes betűjéről, nyilvánvalóan kiderült.
Káli Sándor képviselő úr pedig, aki bűnözőkről beszélt, abszolút meghökkentő volt számomra. Én nem emlékszem, hogy ilyet mondtunk volna, legalábbis általánosítás szintjén ez el nem hangzott.
Nyakó István egyenesen politikai terrorról beszél itt, ez pedig számomra az ő szájából egészen különleges volt és megmosolyogtató, meg kell mondanom. (Nyakó István: Elmondom még egyszer.) De Nemény András hozzászólása egészen fantasztikus volt. Az meg valami ilyen volt, hogy mondjunk minél nagyobb blődséget, és feltételezzünk minél nagyobb hozzá nem értést a kormányoldal részéről, illetve a lehető legnagyobb rosszindulatot. Szóval, ha én most lettem polgármester, önök szerint azért dolgozom, hogy majd a választóim négy év múlva éppen hogy ne válasszanak meg, ha esetleg újra akarok indulni? Mert ha úgy lenne, ahogy önök mondják, akkor ez meg is történne.
Köszönöm szépen, elnök úr. (Szórványos taps a kormánypárti padsorokban.)