MESTERHÁZY ATTILA (MSZP): Köszönöm szépen, elnök úr. Tehát folytatva az előző gondolatmenetet, mert valóban ott kicsúsztam a két percből, és köszönöm a türelmét.
Tehát azt akartam, azt a gondolatot akartam csak ott befejezni az iménti hozzászólásomban, hogy, még egyszer mondom, nem vitatjuk azt, hogy ez az adókedvezmény, adójóváírás lehetősége fontos a magyar családoknak. Csak továbbra is azt mondjuk, hogy az a kiterjesztés, hogy mindennel együtt, amiről fideszes képviselőtársam beszélt, még mindig nem találja el megfelelően azokat a társadalmi csoportokat, amelyeknél a legnagyobb igény mutatkozna az állami segítségre vagy pedig a szolidaritásra. Ezért mondjuk azt, hogy bizony ezen változtatni kell, több támogatást kell adni a szegényeknek, kevesebbet a gazdagoknak. Ebben van egy jelentős különbség a Fidesz és az MSZP álláspontja között, ez egészen biztos.
A másik, amiről Németh képviselő úr is beszélt. Azt el kellene dönteni a Fideszben, hogy mikor mihez használják azt az érvelést, hogy mi történt 2008-2010 között, mert néha arról beszélnek, hogy akkora válság volt, akkora baj volt, hogy azt nekik utána rendbe kellett tenni, máskor meg azt mondják, hogy ami a költségvetés egyenlegét javító intézkedés volt, az felesleges volt, és miért nem változtattunk rajta. Ezt arra akartam elmondani, hogy azért kritizáltak bennünket, mert a gázártámogatásokat megszüntette a kormányzat.
(12.10)
Ez igaz, de attól még az is igaz, hogy 2010 előtt akkor is olcsóbb volt a rászorulók számára a gáz a gázár-kompenzáció miatt, mint ami most a rezsicsökkentés után elérhető az emberek számára. Csak még egyszer mondom: akkor egy nagyon komoly pénzügyi válság közepén kellett a magyar költségvetést valamilyen formában egyensúlyban tartani.
Az is nagyon fontos mondat, és ebben szerintem a fideszes képviselőkkel egyet tudunk érteni, legalábbis akarok keresni ilyen pontokat, hogy fenntarthatóvá kell tenni a rezsicsökkentést, csak abban megoszlanak a vélemények, ahogy én látom, hogy mitől lesz fenntartható ez a rezsicsökkentés. Mi úgy látjuk, és sok önkormányzattal és polgármesterrel beszélünk, bizony ők úgy érzik, hogy egyik kezével az állam ad a választópolgároknak, de utána az önkormányzaton keresztül tulajdonképpen vissza is veszi az emberektől ezeket a forrásokat. Tehát magyarul az emberekkel fizettetik meg ennek a rezsicsökkentésnek az árát, ami szerintünk semmiféleképpen nem helyes és nem jó. Ez még akkor is így van, ha ez nem tetszik a fideszes képviselőknek.
A másik, hogy én is arra akartam utalni, amiről jobbikos képviselőtársam beszélt, hogy Magyarország nem egyenlő Budapesttel. Tehát könnyen lehet, hogy vannak eredmények, sőt készséggel el is fogadom, hogy fantasztikus eredményeket ért el a főváros ‑ bár ezt is vannak, akik kritizálják ‑, de azért számos olyan település van Magyarországon, ahol ez a fajta hulladékgazdálkodás, ez a fajta szelektív hulladékgyűjtés, amiről ön beszélt, nem működik. Nemcsak hogy a szemetet nem gyűjtik, hanem még busszal sem lehet bizonyos településekre eljutni, és gyalogolni kell. Azt gondolom, hogy ott valóban nem azon gondolkodnak az emberek, hogy mennyire tudatosan tudják szelektíven gyűjteni a hulladékot, és éppen ezért azt egyébként üdvözli az MSZP-frakció is, hogy lesz egy tudatformálási kampány a szelektív hulladékgyűjtés kapcsán, mert bizony kell úgymond nevelni is az embereket arra, hogy ez miért fontos, és hogyan lehet ezt megvalósítani.
Ehhez a kampányhoz még egy dolog egészen biztosan kell: a logisztikai háttér minél könnyebben elérhető legyen, hiszen azon szokott állni, bukni egy ilyen hozzáállás, hogy mennyire okoz pluszerőfeszítést az adott embernek, családnak, hogy egy ilyen szelektív hulladékgyűjtésben részt vegyen, vagy pedig ne vegyen részt az adott személy.
Köszönöm szépen, elnök úr. Ennyi volt. (Taps az MSZP padsoraiban.)