ORBÁN VIKTOR miniszterelnök: Márpedig ha nem vagyunk hajlandóak a tényeket tényeknek elfogadni, és azokban sem értünk egyet, akkor hogyan fogunk értelmesen beszélni a következtetésekről? (Kunhalmi Ágnes: Nem is cél ez!)
Nos, tisztelt Vona képviselőtársam, aki azt mondta, hogy a szakképzést már csak a Szentlélek tartja össze, jó volna, ha ez igaz lenne, mert ha a Szentlélek összetartaná, akkor nekünk itt sok gondunk már nem volna. Végül is kik vagyunk mi a Szentlélekhez képest? (Bangóné Borbély Ildikó: Jobban járnánk!) De szeretném jelezni, hogy azért emberi segéderőket is mozgósítunk, és majd ha a parlamenti vita során erre igényt tartanak, akkor Varga Mihály miniszter úr, aki a szakképzésért felelős, szívesen áll a rendelkezésükre.
Rosszkedvűen, de kényszerűen reagálnom kell a pártállami idők visszatérésére vonatkozó megjegyzésre is. Különböző életkorú csoportokhoz tartozunk, és különböző tapasztalataink vannak. Ezen az oldalon leginkább azok ülnek (Bangóné Borbély Ildikó: Fiatal demokraták!), akiknek személyes tapasztalatuk van a pártállami időkről, már csak onnan is (Moraj az MSZP soraiban.) vannak személyes tapasztalataik, hogy éppen azért szálltunk be a politikába (Felzúdulás és derültség az MSZP soraiban.), hogy az oroszokat haza tudjuk küldeni (Kunhalmi Ágnes: Visszahívtátok! Ott ültetek!), az egypártrendszert meg lehessen szüntetni, és a magyar emberek végre függetlenségben és szabadon éljenek. Aki azt állítja, hogy az a világ, ami Magyarországon van, bármilyen rokonságot mutat azzal, mint amelynek a megdöntéséért mi a politikába beléptünk és a rendszerváltást megtettük, azt hiszem, nem ismeri a valóságot vagy azért, mert akkor még nem élt, vagy azért, mert élt, de elfelejtette.
Tisztelt hölgyeim és uraim, ezért a pártállami idők visszatérése nem fenyeget. (Moraj és közbeszólások az MSZP soraiban.)