DR. SZÉL BERNADETT (LMP): Köszönöm a szót. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Országgyűlés! Kicsit sajnálom, hogy nem az a miniszter válaszol az interpellációmra, aki főszerepet játszott ebben a szégyenletes folyamatban, és akinek a szavait szerettem volna most idézni, de mindenesetre nézzük azt, hogy mi történt, és nézzük azt, hogy miért kell ennek az interpellációnak egyáltalán sorra kerülnie.
Röviden és tömören fogalmazva: tavaly augusztusban volt az a bejelentés, amelyben a kormány elég nagy feneket kerítve a mondanivalójának, kijelentette, hogy vissza nem térítendő uniós támogatást fog biztosítani az otthonok energiahatékonysági korszerűsítéséhez. Nos, ha röviden és tömören akarnám megfogalmazni azt, hogy mi történt, akkor erre azt tudom mondani, hogy gyakorlatilag ebből nem lett semmi. Pedig a magyar háztartásoknak hatalmas szüksége lenne erre a segítségre, ugyanis megtakarításai nincsenek erre a célra, viszont láthatóan Magyarországon kétszer annyi energiát használunk, mint például Ausztriában, és nem azért, mert olyan meleg van a magyar otthonokban, hanem mert olyan rosszak, korszerűtlenek a fűtési rendszerek, rosszak a nyílászárók, nincsenek leszigetelve a házak. Ezért a magyar emberek hiába költik a pénzüket a fűtésre, továbbra is fáznak, kihűlnek az otthonaikban, nem tudják olyan melegre fűteni a házukat, amennyire szeretnék, mert annyira rossz a háznak az állaga ilyen szempontból.
Önök felismerték ezt a problémát tavaly, és azt mondták, hogy önök segíteni fognak a magyar embereknek, és megígérték a magyaroknak azt, hogy 40 százalékos vissza nem térítendő támogatási hányaddal a magyar emberek kapnak segítséget ahhoz, hogy leszigeteljék a házaikat. Önök visszavonták ezt az ígéretüket, a magyar emberek nem fogják ezt a segítséget megkapni, ha önökön múlik. Ez volt az első hiba.
A második hiba az volt, hogy amikor felelősségre vontuk az illetékes minisztert, aki ma nem válaszol az interpellációmra, az a válasz érkezett, hogy az EU tehet az egészről, megpróbálták gyakorlatilag az Unióra hárítani a felelősséget. Az Uniónak kellett írásba adnia azt, méghozzá Corina Crețu regionális fejlesztési biztos tollából, hogy nem az Európai Unió indítványára kell megváltoztatni ezt a programot, ugyanis kifejezetten 50 ezer háztartás korszerűsítését kellene elvégezni abból a programból, amit önök tehát beadtak az Európai Unióhoz, az Unió azt elfogadta.
(16.10)
Tehát ami itt történt, az az, hogy a magyar kormány nem vállalta a felelősséget azért, amit tett, vagyis azért, hogy ígért valamit a magyar embereknek, és utána visszavonta az ígéretét.
A friss események ott tartanak, hogy a kormány valóban elkezdte a hazárdjátékot a magyar embereknek szánt uniós támogatással, konkrétan kezdeményezték az Európai Bizottságnál immár az operatív program módosítását is, vagyis annak az engedélyezését, hogy ne az otthonok kapják meg ezt a pénzt, hanem közintézményekre költhessék.
Azt gondolom, minden józan észt gyakorlatilag nélkülöz ez a fajta viselkedés. Világosan látjuk, hogy egy átfogó energetikai korszerűsítési programmal egy családi otthonnak az energiaszámlája a felére csökkenhet, a felére. A magyar embereknek feleannyit kellene fizetni rezsire, háztartási költségekre, és erre hatalmas szükség lenne, mert a magyar emberek még mindig nem keresnek annyit, olyan rosszak a bérek ebben az országban, hogy nem tudják a sárga csekkeket a hónap végén kifizetni. (Az elnök csengetéssel jelzi az időkeret leteltét.)
Tisztelt Államtitkár Úr! Miért beszéltek folyamatosan mellé? Miért nem álltak oda a magyar emberek mellé? Miért nem adták oda az otthonokra szánt pénzeket?