SCHMUCK ERZSÉBET (LMP): Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Államtitkár Úr! Nem lehetnek nyugodt éjszakái a kormánynak, miután az elmúlt hetekben sorra jelentették be az állami vállalatoknál dolgozókat tömörítő szakszervezetek, hogy sztrájkba kezdenek, ha nem teljesítik a követeléseiket. Több ágazatban most is zajlanak a bértárgyalások. A vasutas-szakszervezetek múlt héten hozták nyilvánosságra, hogy ha február 20-áig nem sikerül megállapodni a munkáltatóval, akkor március elején sztrájkot hirdetnek. Hasonló a helyzet a Volán-társaságoknál és a vízügyben is.
A dolgozói béremeléstől való merev elzárkózás már csak azért is több mint érdekes, mert nemrég éppen ezeknek az állami cégeknek a vezetői kaptak nagyvonalú béremelést a kormánytól. Az ország jó gazdasági teljesítményére és a versenyképtelen fizetésekre hivatkozva két és félszeresére emelték több állami cégvezető alapbérét, azaz 5 millió forintra. De a dolgozóknál a gazdasági teljesítmény nem számít. Miközben a kormány a vezetők zsebének kitömésével és a bürokráciacsökkentéssel van elfoglalva, a dolgozók bérhelyzete egyre tarthatatlanabb. Az alacsony bérek miatt olyan mértékű létszámhiány alakult ki, ami már a közszolgáltatások ellátását veszélyezteti, például a MÁV-nál.
(18.10)
A kormány válasza erre a helyzetre az, hogy némileg emeli a minimálbért, ami még így is jóval a létminimum alatt van. A többi dolgozónak pedig nullaszázalékos béremelés az ajánlata, de legjobb esetben is pár százalék.
A kérdéseim a következők. Meddig akarják még nyomott béreken tartani a dolgozókat? Mikor teszik végre adómentessé a minimálbért, és emelik azt a létminimum szintjére? Mikor kapnak érdemi bérfejlesztést az állami alkalmazottak? (Taps az ellenzéki pártok padsoraiban.)