FÖLDI LÁSZLÓ, a KDNP képviselőcsoportja részéről: Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Képviselőtársaim! Tisztelt Államtitkár Úr! „Persze hogy nem figyel oda, hiszen nem az övé!” Ez volt a válasza egy idős parasztembernek arra, hogy aratás idején az egyik ismerőse nem gondosan fordult meg a géppel a táblán, s emiatt a termés egy pici része lábon maradt. Több mint 30 évvel ezelőtt hallottam ezt a történetet, de még mindig fülembe cseng a sommás magyarázat.
Persze hogy nem figyel rá, nem az övé ‑ ez az egyszerű igazság vezérelte a kormányoldalt, amikor a borítékolható, bár intenzitásukban mégis meglepő, nemtelen ellenzéki támadásokkal bátran szembenézve meghirdette a „Földet a gazdáknak!” elnevezésű állami földértékesítési programot, azt a programot, amelyhez hasonló, amelyhez fogható jelentőségű Magyarországon csak a múlt történelmi távlatú messzeségében lelhető fel.
A kommunizmus kollektivizáló őrületének máig ható következménye, hogy a köztulajdon mindenkié, tehát úgy igazán senki nem érzi azt magáénak. Mindannyian tudjuk, az idősebbek még emlékeznek is rá, hogy a téeszesítés, a nagybirtokrendszer erőszakos kiépítése, a magyar parasztság tervszerű, aljas kifosztása olyan virágzó kisgazdaságokat tett tönkre, amelyek a világháború előtt kemény munkával komoly sikereket, magas termelékenységet értek el.
Ennek a múltnak a terhe nyomta a rendszerváltás utáni kormányok agrárpolitikával foglalkozó döntéshozóinak vállát, amikor megpróbálták újra felépíteni a magyar birtokszerkezetet. Sajnos, a kommunisták utódpártjaiból verbuvált, nagybirtokpárti szocialisták és a mezőgazdasághoz mit sem értő, idealista, nagyvárosi liberálisok kormányszövetségei a létező legrosszabb megoldást választották. A piac és a pénzvilág ezerszer megcáfolt mindenhatóságába vetett vakhitüket követve nem azoknak adták a földet, akik megművelik, hanem azoknak, akik spekulálni akarnak vele.
Ezen változtatott a 2010-ben elsöprő többséggel döntéshozói szerepbe emelt nemzeti oldal polgári kormánya, amely a fejéről a talpára állította a rendszert, és a „Földet a gazdáknak!” Program meghirdetésével azt az évszázados elvet akarta, akarja átültetni a gyakorlatba, hogy a föld legyen azé, aki megműveli: a családi gazdaságoké, amelyek birtokszerkezeti arányát 80 százalékra kívánjuk felemelni. Ők azok a magyar parasztemberek, akik inkább kétszer kerülnek azzal a géppel, de termést nem hagynak lábon, odafigyelnek, mert övék a föld, övék a magyar föld, amelyet ezzel a programmal hazai tulajdonban tartunk, dacára annak, hogy 2014 májusában lejárt a külföldiek földvásárlási moratóriuma. Történelmi eredményeket értünk el, s mindezt ráadásul a brüsszeli bürokrácia és a földkérdésben politikai menekülésének utolsó szalmaszálát látó, nagytőkét pártoló baloldali ellenzék erős ellenszelében. Okunk és jogunk van tehát összefoglalni a program eredményeit.
Az Országgyűlés által most tárgyalt három javaslat lezárja ezt a földértékesítési programot. A T/12230. számú törvényjavaslat lehetővé teszi, hogy az NFA-ba tartozó földterületek hasznosításából befolyt összeg az államadósság csökkentésére is felhasználható legyen. A T/12231. számú törvényjavaslat deklarálja a „Földet a gazdáknak!” Program jóváhagyását és a program keretében zajló árverések lezárását. A H/12232. számú határozati javaslatban az Országgyűlés felkéri a kormányt az állami tulajdonú termőföldek árveréseinek lezárására és az árverésekből befolyt bevétel teljes összegének az államadósság csökkentésére való felhasználására.
Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Képviselőtársaim! A „Földet a gazdáknak!” Program több mint árverések, sikeres tranzakciók sorozata. Olyan jelentőségű intézkedéssorozat, amely közvetlenül vagy közvetve minden magyar állampolgár sorsának alakulásában meghatározó jelentőséggel bír.
(18.00)
Sokan talán még a törvényhozásnak ebben a díszes termében sem mérik fel annak fontosságát, hogy a magyar földet tisztességes áron, nyílt árverésben olyan magyar parasztemberek gondjaira bíztuk, akik ott laknak, ahol új tulajdonuk van, az a föld, amit nem csupán pályázati kötelezettségből vagy üzleti érdekből, hanem tisztességből és becsületből sem fognak parlagon hagyni.
Tudom, hogy sokan mindennapi közéletünk vitáinak nagyvárosi kocsmazajától nem hallják meg ezt az örömhírt vagy nem ismerik fel a jelentőségét. Ahogyan egy találó mondás tartja: a kukoricatábla közepén állva nem látszik a határ. Ezért fontos, hogy itt az Országgyűlés széles nyilvánossága előtt zajló ülésen módunk nyílik megvitatni a „Földet a gazdáknak!” Program eredményeit.
A befolyt bevételeket közcélokra használjuk, egyebek mellett az államadósság csökkentésére, végső soron tehát minden magyar állampolgár üdvére fordítjuk. Ez az igazság, vagy ha úgy tetszik, ez a történelmi igazságtétel, amely reményt ad a magyar vidék életben tartására és fellendítésére.
A KDNP frakciója támogatja mind a határozati javaslat, mind pedig a két törvénytervezet elfogadását, és kérem, tegyék ezt önök is. Köszönöm, hogy meghallgattak. (Dr. Bitay Márton Örs tapsol.)