DR. HADHÁZY ÁKOS, az LMP képviselőcsoportja részéről: Köszönöm szépen, elnök úr. Tisztelt Ház! ‑ illetve az a kis része, amely itt van, pedig egy borzasztó fontos témát tárgyalunk. Azt gondolom, hogy az ügyészség szerepe különösen a mai napokban, mai években rendkívül fontos téma lenne. Nagyon köszönöm azoknak, akik erre a tárgyalásra eljöttek.
Nagyon sok számot hallottunk főügyész úr beszámolójában. Nem tudok ezzel versenyezni. Egyetlenegy számot mondanék el, ez az egy szám ráadásul az egyes. A rendszerváltás óta egyetlenegy olyan politikus volt, akit elítéltek, akit korrupció miatt elítéltek, ez az egyetlenegy egy lúzer, Zuschlag János nevű ember volt, ő ült. Ezen kívül nem láttunk ilyen politikusokat. És ha valami, akkor ez az egy szám ott ordít, és azt a rengeteg sok tucat számot, amit az ügyész úr mondott, mind negligálja, mind zárójelbe teszi, pedig lenne jelölt rá, a társadalom látja, hogy lenne jelölt rá. De azt látjuk, hogy még a mostani ellenzéki politikusok sorából sem találunk olyat, hogy valamit be tudott volna fejezni az ügyészség, a nokiás dobozok, Simon ügye, Kovács Béla ügye, ezek mind előjönnek, amikor elő kell jönni, pont a választások előtt. Befejezni nem tudja az ügyészség, vagy alkalmatlan, vagy pedig szándékosan nem fejezi be ezeket az ügyeket. Vagy persze ott van az ártatlanság vélelme, és elképzelhető, hogy nem történt semmi, de engedjék meg, hogy a Lehet Más a Politika azt gondolja, hogy inkább az első kettő verzió az igaz.
Két témában, két üggyel szeretném vagy két módon szeretném bizonyítani azt, hogy itt borzasztó nagy bajok vannak és sokkal-sokkal több képviselőnek kellene itt lenni ezen a napon ennél a beszámolónál.
Az egyik egy olyan ügy, egy olyan történet, amit nem tudok bizonyítani. Az elmúlt években igyekezni szoktam olyan történeteket bemutatni, amiket dokumentumok bizonyítanak, és az a legszörnyűbb a mai helyzetben, hogy egy állatorvos Szekszárdon két kutya között is tud olyan ügyeket feldolgozni, amire már a nemzeti adóhatóság központi nyomozó ügyészsége azt mondta, hogy valóban különösen nagy értékben elkövetett, folytatólagosan elkövetett és a társadalomra rendkívül veszélyes ügyről van szó. Ezt az állatorvosi rendelőben a számítógép mellett dolgoztam fel.
Az a történet, amit viszont most először szeretnék elmondani, azt nem tudom bizonyítani. Ezt is Szekszárdon hallottam, és ezt is egy kutya mellett hallottam, amikor egy szekszárdi polgár elmesélte nekem egy kutya kezelése után, hogy Pesten fel vannak osztva a kerületek. Nem csak Rogán kerületében vannak olyan bajok, hogy az ingatlanok furcsa körülmények között cserélnek gazdát; fel vannak osztva politikusok, miniszterek között a kerületek. Ő peches módon egy olyan kerületben volt, amelyik az egyik miniszteré, és az a miniszter próbálta megszerezni az ő ingatlanát. Ez az ember nagyon bátor és hosszú küzdelmet folytatott. Az elején azért mert ebbe belemenni, mert úgy gondolta, főügyész úrnak ő jó barátja, és elment a főügyész úrhoz. Ez az ember nekem azt mesélte, hogy főügyész úr elsírta magát vagy legalábbis könnyezett, és azt mondta, hogy ne haragudjatok, nem tudok segíteni semmit, én prostituálódtam. A prostitúció egy borzasztó szociológiai probléma, de annál sokkal nagyobb baj, hogyha egy értelmiségi és egy vezető értelmiségi, egy országot vezető értelmiségi emberrel történik ez meg. Természetesen itt nem a testét bocsátja áruba, hanem a lelkét, a tekintélyét és a tudását.
Arra, hogy önt hogyan fizetik ki, természetesen szintén nincs bizonyíték. De azt tudjuk, hogy például az ön felesége egy személyzeti állásban a Magyar Nemzeti Bankban havonta 5 millió forintot kap. És ez méltatlan, valóban méltatlan, hogy itt a parlamentben kelljen ilyet mondani, én azt gondolom, maga ez a tény rendkívül méltatlan, de beszélni kell róla, el kell mondanunk, különösen akkor, amikor itt lehet, különösen azért, mert ez a tény magyarázza azokat a dolgokat, amik viszont már tények és amiket szeretnék én is felsorolni.
Nagyon sok felsorolást kaptunk, jó, hogy van itt időnk beszélni, és azt hiszem, hogy az a pár ellenzéki kolléga, aki itt felszólalt, nagyon sok példát tudott elmondani, és ennél még jóval többet tudna felsorolni, és ki tudná bontani ezeket a tényeket.
Én azokról az ügyekről szeretnék beszélni, amelyekben én tettem feljelentést és amelyeket jól ismerek. Elég sok ilyen volt. Tulajdonképpen módozatokról van szó, hogy az ügyészség hogyan próbálja elkerülni a nyomozásokat. Ugyan nem vagyok jogász, de egy picit néha már szinte kacagva látom, hogy milyen nevetséges ürügyekkel próbálják ezeket a nyomozásokat elsinkófálni és elteríteni.
Az első, amikor az első uniós ügyekben beadtam a feljelentést… Azért hadd kezdjem azzal, mondjunk jót is. Van, amikor elindulnak a nyomozások, és mint ahogy az előbb mondtam, az Öveges-programban például már az adóhatóság kimondta, hogy gyakorlatilag maffia-bűncselekmények gyanúja megvan. Van, amikor elkezdődnek a nyomozások. Azonban az eseteknek körülbelül a felénél önök ezeket nem indítják meg, és nagyon fontos ezt tudni és itt is elmondani, ha bárki nézi választópolgárok közül, azt nagyon fontos tudni, itt is elhangzott többször, hogy abból lesz ügy, az kerül a bíróság elé, amelyiket az ügyészség odaviszi, és azt viszi oda, amit a főügyész is megenged.
Az ügyeknek, amiket én beadtam, körülbelül felénél nem történt nyomozás, nem indult el eljárás, és azt lehet látni, hogy bizonyos technikákat alkalmaz az ügyész. Az első ilyen technika volt, az első elutasításokat úgy kaptam, hogy fölhívtam a figyelmet arra, hogy a közbeszerzések legnagyobb részénél a becsült érték és aztán a kapott ajánlat gyakorlatilag fillérre megegyezik.
Nagyon-nagyon sok olyan közbeszerzés van, ahol mondjuk, megbecsülik 19 millió 356 ezer forintra, hogy ennyi lesz, és a végén pont 19 millió 356 ezer forintért kapja az értéket. Nagyon sok olyan téma van, hallottunk ellenzéki kollégáktól is ilyen témákat, amikor tudjuk, józan ésszel tudjuk, hogy azért az ingatlanért, amit fölépítettek, négyzetméterenként 200 ezer forintot kellett volna kapni, de megkapták végül 400 ezer forintért.
Ezekben az ügyekben az ügyészség ezeket azonnal lesöpörte egy nagyon érdekes indokolással. Azt mondta, hogy a becsült érték a törvény szerint a közbeszerzésnél a lehető legmagasabb piaci ár; ezt mondta, a legmagasabb piaci ár. És mivel pont benne volt, igaz, hogy fillérre pont, ezért nem történhetett semmilyen kár, föl se merül a kár. Ez a hülyeség le van írva, mert önökben föl se merül, az ön ügyészségében föl se merül az, hogy esetleg az elkövetők között ott volt az a tisztviselő, aki megbecsülte, hogy mennyiért fogják beszerezni. Ez önökben föl se merült. Hogy nem merült föl? Hogy nem merült föl?! Most akkor elmondom.
Utána, amikor beadtam a következő feljelentéseket, akkor ezt már beírtam, hogy ez nem elfogadható indok, tudom, hogy annyi, de azért, tisztelt ügyészség, föl kellene hogy merüljön az is, hogy esetleg már az előkészítésnél volt ott egy beépített ember. Ezért ezeket már nem használják. Ilyen volt egyébként a napelempályázatoknál, ahol sok tucat pályázatnál ugyanaz a cég nyerte a pályázatokat, ugyanazt a másik kettőt hívták meg ajánlatra.
(12.10)
A cégvezető felesége írta a pályázatokat, abszolút egyértelműen törvénytelen. Mindenhol dupla annyi volt, mint a piaci ár a megvalósulás, de azt mondták, hogy nem történt itt semmi, mert hát a becsült értéken belül voltak. Ezt az ön ügyésze írta le, ott van az aláírás! Majd ezt külön kétpercesekben meg fogom kérdezni, csak azért, hogy tudjon rá készülni.
Aztán a másik technika pedig az volt, a következő, amikor ezeket beírtam, az is egy szép technika volt, amikor például kiírtak egy közbeszerzést, hogy egy kísérleti tananyagot kell elkészíteni, egy új tananyagot kell elkészíteni nyúltenyésztés meg kerttervezés témájában. Elég érdekes tananyagok jöttek ki, a gyerekeknek azt mondták az első oldalon, hogy a kertet meg lehet tervezni, de a legjobb a postaláda köré megtervezni a kertet. Elég hamar lebuktak, mert ugye az történt, hogy egy amerikai tananyagot, egy 30 éves tananyagot adtak el a magyar államnak, mintha egy új tananyag lett volna. Szóról szóra, tükörfordításban történt meg ez csalás gyakorlatilag. Elutasította az ügyészség, azt mondta, ők megkérdezték az Emberi Erőforrások Minisztériumát, azt mondta az Emberi Erőforrások Minisztériuma, hogy ők kaptak tananyagot, megkapták, amit kértek, tehát itt nem történt semmi. Mindegy, hogy ott van a bizonyíték, mindegy, hogy ott van, szóról szóra lefordították még a hülyeségeket is, még rosszul is fordították le. De mindegy. Mindegy! Igaz, hogy egy új autót szerettek volna venni, de kaptak egy lopott 30 éves autót, de az ügyészséget nem zavarja. Erről is papír van. Ezekről papír van!
A következő technika az egészen eszméletlen beszerzésekre ‑ erre is hadd mondjak egy példát itt a parlamentben ‑, amikor a Kaposvári Egyetem kapott 200 millió forintot arra, hogy mikotoxin-vizsgálatokat végezzen, és ebből 25 milliót rögtön elköltött arra, hogy milyen módon lehet az ifjú kutatókat bevonni ebbe a vizsgálatba. Neki mélyinterjúkat kellett csinálni, egy olyan kft. kapta a megbízást, amelyik mélyinterjúkat készített, mélyinterjúkat kellett készíteni a professzorral, és utána egy tanulmányt írni, hogy hogyan lehet bevonni ezeket az ifjú kutatókat ebbe a vizsgálatba. És megmondom most: úgy lehet bevonni, hogy az, aki ott van a tanszéken, és érdekli ez a téma, örüljünk annak, hogy havi 100 ezer forintért ebbe bevonható. Ez lett volna 25 millió. Megtettük a feljelentést, azt mondta az ügyész, hogy nincs itt semmi baj, mert a pályázati kiírást a kormányhatározat határozta meg, és ha kormányhatározat határozta meg, akkor nem lehet lopni. Könyörgök, ügyész úr! Nem lophat a kormány? A magyar kormányban biztos, hogy nincsen olyan, hogy valamit csaltak volna?!
Utána a legutóbbi technikák, amikor azt mondják, hogy úgy utasítanak el egészen extrém költéseket, hogy extrém, nonszensz tanulmányokról, semmiről nem szóló tanulmányokról volt szó. Teljesen egyértelmű, sokszor lopottak, mert kimutatható, hogy egyik a másikat veszi ‑ bár nem zavarja a kormányoldalt a szellemi tulajdon ellopása sem ‑, de azt mondják, hogy semmi baj, mert megnéztük a pályázati kiírást ‑ ezek le vannak írva, ezek nem túlzások, le vannak írva ‑, megnéztük a pályázati kiírást, és abban az szerepel, hogy csak indokolt költségeket lehet elszámolni. Tehát önök azt mondják, hogy meg sem nézzük, hogy mi történt, megnéztük, ott van az első oldalon, hogy csak indokolt költséget lehet elszámolni, tehát biztosan indokolt költségeket számoltak el. Ezt az ön ügyészsége írja le! Bocsánat, hát ez hülyeség! Ez vagy hülyeség, vagy pedig egy galádság. De önök írják le, az ön ügyészei írják le.
Mostanában már ezt sem használják, mert ezeket én mind bele szoktam írni ‑ bocsánat ‑, a következő feljelentésbe be szoktam tenni, hogy ez nem indok, ezért most már ezt nem használják, hanem azt mondják, hogy csak! Azt mondják mostanában, hogy megvizsgáltuk, nem találtunk semmi bajt ‑ csak. Ilyen féloldalas indoklásokkal szokták elutasítani a feljelentéseket.
Ugyanakkor van, amit nem tudnak megkerülni. Én, amikor elkezdtem az uniós pénzeknek a vizsgálatát, egyrészt azért kezdtem el, mert az uniós pénzek ellopása a legnagyobb buli. Ez több ezer milliárdos buli, ehhez képest se a földügy, se a trafikügy, se a Nemzeti Bank költései semmik; ezek több ezer milliárdos ügyek. A másik pedig az, hogy azért egy minimális második vonal van ön mögött, ugyanis a nem uniós pénzeknél ön mögött nincsen másik vonal. Amiről önök úgy ítélkeznek, hogy azt nem kell hogy az emberek tudják, és nem kell hogy bíróság elé menjen, az nem megy bíróság elé. Önöket senki nem ellenőrzi. Itt ez az egyetlenegy kellemetlenség, túllesznek rajta, még egy-két óra maximum, de már annyi sem. Túllesznek rajta, hazamennek, nincs, aki önöket beszámoltassa. De ennek ellenére uniós ügyeknél van, ahol mégis el kell kezdeni nyomozni, van, ahol el kell kezdeni legalább látszat szerint dolgozni, sőt vannak olyan ügyek, nem tudom, hogy a Mengyi-ügynél mi történt. Valószínűleg volt egy nagyon rátermett NAV-nyomozó, aki valószínűleg a bizonyítékokat nem rögtön a főnökének vitte, hanem valószínűleg valahová elvitte másolni. Ezért lehetett a Mengyi-ügyből ügy.
Ezekben az ügyekben, amiket nem lehet megkerülni… És ilyen ügy például az Öveges-ügy, ahol a ‑ még egyszer mondom ‑ NAV nyomozó hatósága írta le azt, hogy csak úgy történhetett, hogyha központilag szervezi valaki, az Öveges-ügy, ebben elindult a nyomozás.
Farkas Flóriánék ügyében elindult a nyomozás, de ekkor marad egyetlenegy taktika, az pedig az időhúzás. Ilyenkor marad egyetlenegy dolog, ha már nem lehet semmit csinálni, akkor húzzuk az időt. Menjünk minél később! A miniszterelnök állítólag itt a Házban mondta a fideszes kollégáinak, hogy csendet akar 2017-ben. Legyen csend, és utána már nem baj, ha bárkit elvezetnek, mert nem lesz olyan sajtó, amelyik ezt bemutatja, vagy legalábbis sokkal kevesebb sajtó lesz, amelyik bemutatja azt, amikor elvezetik az embereket. Időhúzás megy. Farkas Flórián történetében érthetetlen, hogy gyakorlatilag két évvel azután, miután megmutattam, hogy hogyan béreltek havonta több százezer forintért egy öreg Opel Corsát, ezután ez az ember még mindennap ide bejár a Parlamentbe, és önök még csak kezdeményezni sem kezdeményezték azt, hogy kikérjék a mentelmi jogát. Nyilvánvalóan időt kell húzni. Pedig ezeket a szerződéseket… ‑ több milliárd forint, már az állam is elismerte, az EMMI szeretné visszakérni ezt a pénzt. Nem tudom, miből fogja visszakapni, de az EMMI vizsgálta, és elismerte ezt az ügyet. De ez az ember még mindig bejár ide, és még mindig a miniszterelnöktől millió forintot kap havonta a képviselői fizetésén felül.
Sorolni lehetne az ügyeket, megvannak a technikák, néha mosolyog rajta az ember, néha sír rajta az ember. Az biztos, hogy az összes szám közül egyetlenegy szám fontos, az pedig annyi, hogy hány politikust ért már büntetőjogi következmény. Ebből egyet tudunk, ez Zuschlag János. Vagy az van, hogy a magyar nép teljesen téved, minden felmérés, a bizalmi index azt mondja, hogy a politikus az utolsó ezek között a szakmák között, akkor a magyar nép téved, meg téved a rengeteg felmérés, a rengeteg korrupciós index, teljesen tévedés, csak az önök számai az igazak. Vagy pedig az van, hogy önök ezeket szándékosan nem vizsgálják ki.
Az ügyészség kontroll nélkül van, önök eredményként szokták felvetni, hogy nincs olyan ügyészség Európában, amelyik annyira független lenne, mint önök. És ha ön nem prostituálódott volna, ez valóban egy nagyon jó eredmény lenne. Azonban itt nálunk ez a kontrollnélküliség azt jelenti, hogy ön egy kontrollt azért mégis kap egy kormánytól. Azok a tények, amiket itt felsoroltak a kollégák és azok a tények, amiket én felsoroltam, mind-mind arra utalnak, és azt kell mondanom, azt bizonyítják, ha bárki is egy picit pártatlanul megnézi ezt a dolgot, hogy önöknek van kontrollja. Ami számomra a legszörnyűbb az egész felcsúti stadionépítésben, szörnyű az a pénz, ami ott elmegy, de egy kép, egy fotó, amikor megnyitották ezt a stadiont, és ön ott ült, nem a miniszterelnök mellett, hanem alatta, és attól félek, hogy még a szotyolát is bekapta a nyakába.
Főügyészt 9 évre választunk, és a főügyész tudja, hogy utána, ha lejár az ideje, akkor is csak akkor menesztik, ha négyötödös többséggel megvan az utódja. Tehát ön jó eséllyel bízik abban, hogy soha-soha nem kell elszámolnia. Ezek a kellemetlenségek vannak, amiket most mondunk, borzasztó kellemetlen önnek, tudom, de ezeket túl lehet élni. És ön ezt tudja, és abban bízik, hogy soha-soha-soha önt nem fogja senki sem felelősségre vonni. Az biztos, hogy azon fogunk dolgozni, és a Lehet Más a Politika, személy szerint is azon fogunk dolgozni, hogy ezek megtörténjenek. Nem tudom, hogy meg tudjuk-e csinálni. Ön nagyon bízik benne, és nagyon biztos benne, hogy nem, különben nem hozna ilyen határozatokat. De ezeket mindenképpen meg kell tenni. Köszönöm szépen.