DR. RÉTVÁRI BENCE, az Emberi Erőforrások Minisztériumának államtitkára: Köszönöm szépen a szót, elnök úr. Tisztelt Képviselő Úr! Tisztelt Ház! Engedje meg, hogy röviden vázoljam, miért teljesen rossz alapon nyugszik a Jobbik érvelése.
Látjuk, hogy egy rendkívül nehéz helyzetben vannak, hiszen saját önmagukkal kell megint szembemenni. Mondjuk, ebben már rutint szereztek az elmúlt két évben, de azt azért még az önök legmerészebb támogatói sem gondolták 2014-ben, amikor önökre szavaztak, hogy önök Soros Györgyöt fogják megvédeni itt a parlamenti patkóban (Dúró Dóra: Nem is csinálunk ilyet!), és minden érvet kitalálnak, amely valamelyest, némi torzítással kicsit nemzetinek mondható el, de nemzeti érvekkel Soros Györgyöt védeni (Szávay István közbeszól.),tisztelt képviselő asszony, fából vaskarika. Ebben szerintem a 2014-es Jobbik-frakció is egyetértene velem, a ’17-es már nem biztos.
Miért teljesen valótlanságokon alapul, amit ön mond, tisztelt képviselő úr? Mi a különbség az Erdélyben felsőoktatási képzést folytató magyar nyelvű egyetemek és a Soros-egyetem között? Kétfajta fő típusa van az Erdélyben vagy a határon túl, vagy bárhol képzést folytató egyetemeknek. Az egyik az, amikor egy magyarországi magyar egyetem azt a képzést, amit itt, Magyarországon is visz, elviszi határon túlra. Ez egyébként egyrészt az Európai Unión belül történik, másrészről pedig teljes mértékben megfelel annak a felsőoktatási törvénymódosításnak, amiről beszélünk. Az nem felel meg, ha Magyarországon képzést nem folytató magyar egyetemek folytatnának magyar diplomát adó képzést határon túl. De ilyenről nincs szó.
Itt másfél tucatnyi, Magyarországon valóban működő egyetem visz át kihelyezett képzést. Tehát van képzés Magyarországon is, és van képzés Erdélyben vagy a Felvidéken is. A másik pedig, amikor az adott államnak, mondjuk, Romániának vagy Szlovákiának a nemzeti joga szerint létrehoznak egy alapítványt, és az az alapítvány létrehozza, mondjuk, a Sapientia Egyetemet vagy a Selye János Egyetemet, vagy egyházi fenntartásban, hasonló módon, mondjuk, a gyulafehérvári Római Katolikus Hittudományi Főiskolát.
De ezeknek egyik változata sem hasonlít arra a Soros-egyetemre, amely úgy ad ki Magyarországon amerikai diplomákat, hogy közben Amerikában nem ad ki diplomákat, sem magyart, sem amerikait, semmilyet (Dúró Dóra: Ez nagyon meg fogja hatni a románokat. ‑ Közbeszólások a Jobbik padsoraiból.); hanem csak itt kiad egy amerikai diplomát, sőt, ha valaki egy kis képzést mellétesz akár, akkor kettő diplomát is kiad.
Tehát semmifajta ténybeli alapja annak, amit ön mond, és amivel ön riogatja a határon túli magyarokat, nincsen, tisztelt képviselő úr, csak azért találta ki kínkeservvel… ‑ lehet, hogy még Simicska Lajost is bevonták az érveléstechnikába, hogy hogyan lehetne valamit kitalálni, amivel itt lehetne egy érvkészletet felállítani. De ennek semmi köze a valósághoz, semmi köze a Soros-egyetemhez (Szilágyi György többször közbeszól.), semmi köze ahhoz a modellhez, amit Magyarország nem tart a törvényekkel összeegyeztethetőnek.
A másik kérdés: a civil szervezetek kérdése. Tisztelt Képviselő Úr! Mi szerepel a Jobbik programja 46. oldalán? Segítek: ugyanaz, amit Volner János is elmondott élőszóban, 2013-ban és máskor is. Szó szerint azt, hogy önök kezdeményezik a nemzetközi jogvédő és hasonló szervezeteknek az ügynöki szervezetté nyilvánítását. Amit ön most itt a parlamentben az előző öt percben ellenzett, azt önök a választási programjukba beleírták. (Dúró Dóra: Bence, ne hazudj már! ‑ Szávay István: Hazudsz! ‑ Közbeszólások, nagy zaj a Jobbik padsoraiban.)
Tisztelt Képviselő Úr! Eléggé meredek dolog, hogy a saját választási programjukkal mennek szembe ebben a kérdésben is a saját korábbi politikájukkal, a saját korábbi választási programjukkal. (Zaj, közbeszólások a Jobbik padsoraiban: Ezt ti csináljátok!) És miért, miért teszik ezt? Azért, abból az egyetlenegy okból, hogy megfeleljenek Simicska Lajosnak, és így erős ellenzéki pártjuk legyen. (Nagy zaj, közbekiáltások a Jobbik padsoraiban.) Mert bizony önök, nem is önök, hanem az önök pártelnöke elvette a Jobbik lelkét, és odaadta Simicska Lajosnak. Hogy mennyiért tette, azt nem tudjuk. (Szilágyi György: Nektek soha nem is volt lelketek!) De miért adta neki? Valószínűleg azért adta neki, Simicska Lajos pedig azért vette meg, mert egy üzletember, és a legolcsóbban akar vásárolni. Valószínűleg a Jobbik volt a legolcsóbb Simicska Lajos számára, a többi párt jóval drágább lett volna. (Szilágyi György: Éljen a liberalizmus! ‑ Szávay István: Ti már csak tudjátok!) Vona Gábor a legolcsóbban kínálta Simicska Lajosnak a Jobbikot. (Szávay István: Ti is drágák voltatok!) El is vitte, el is vette, és továbbra is a saját pártjaként bánik vele.
Olvashattuk az újságokban, hogy minden szimpátiám a Jobbiké ‑ Simicska Lajostól ‑, de egy mondattal kiegészíthetnénk: minden szimpátiám és minden plakátfelületem a Jobbiké (Dúró Dóra közbeszól.), mert onnantól kezdve bizony önöknek megengedte, hogy a kormányellenes Simicska-plakátoknak a bal alsó vagy jobb fölső sarkába odatehetik piciben a Jobbik logóját, hogy önök mintegy a nevükre veszik ezt az óriásplakát-kampányt (Dúró Dóra: Jézusom!), bár valószínűleg nem önök találták ki.
És az, hogy önök úgy rendelik meg ezeket a plakátfelületeket (Szávay István: A CÖF plakátjairól beszéljél!) a saját pártigazgatójuk elmondása szerint, hogy csak a plakátok számát nézték és az árát sosem, hát, tisztelt képviselő úr, mi lenne, ha Magyarországon önök lennének kormányon, ha csak azt nézik, hogy hány plakátot vesznek, hogy mennyiért, az lényegtelen. (Szilágyi György: Jó sokat beszéltél a CÖF-ről! ‑ Gyöngyösi Márton: Megint hazudsz, Bence!) Majd felveszünk annyi hitelt, úgyis lesz valaki, aki kifizeti helyettünk.
Az ilyesfajta döntésektől mentse meg Magyarországot sok-sok millió magyar választó, hogy egy olyan párt legyen ott, akinek olyan kitartó oligarchája van, aki miatt hozzászokik, hogy az árát soha semminek nem nézi, maximum a lelke eladásának. Köszönöm szépen. (Taps a kormánypártok padsoraiban. ‑ Szilágyi György: Éljen a keresztény erkölcs! A kérdéseid sem igazak!)