DR. VÖLNER PÁL igazságügyi minisztériumi államtitkár: Köszönöm a szót, elnök úr. (Közbeszólások a Jobbik soraiból. ‑ Az elnök csenget.) Tisztelt Képviselő Úr! A Jobbik válaszában mindig szerepel, hogy ők szakmai alapon választják ki a legjobb szakértőket, akik természetesen, ha rokonok, akkor még szakértőbbek, ahogy a felolvasottakból kiderült. Ez csak azért elgondolkodtató a jövőre nézve, mert a Jobbik ’18-ban kormányra akar kerülni, és ott, ahol egy autószerelő írja a párt közlekedési programját ‑ valóban, autókat már látott, tehát mindenhez érthet (Közbeszólások a Jobbik soraiból.) ‑, de ha még a temetőkhöz is ő ért a legjobban, azért, mert a pártigazgató édesapja, ez egy kiváló teljesítmény.
De félretéve az ironikus hangnemet, valóban elgondolkodtató, hogy az a biztos útja, hogy szakértővé váljon valaki egy ilyen radikális gyökerekkel rendelkező pártnál, amelynek ugyan a lelkét már elvették, ahogy pártelnök úr említette ‑ nem tudjuk, hogy ki vette el, Simicskát is szokták emlegetni, mint tudjuk ‑, de abba az irányba indultak el, hogy előbb rokonná kell válni, és utána kaphatunk állást és pénzt. Ez nem biztató a jövőre nézve. Csak azt tudom mondani, hogy jogilag ebben mennyi a kifogásolható, nyilvánvaló, ha a bűncselekmény mértékét elérné és lennének feljelentések (Közbeszólások a Jobbik soraiból.), akkor az illetékes hatóságok kivizsgálnák. Tehát ennyiben lehet, hogy felmenteném a Jobbikot, lehet, hogy bűncselekményt nem követnek el, azonban az a visszás ebben az egész történetben, ahogy ők berobbantak a magyar politikai közéletbe, ahogy meghirdették ezt a programjukat, ahogy kifejtették azt, hogy a rokonoknak, ismerősöknek juttatott állások, lehetőségek teljesen összeférhetetlenek a politikai nézeteikkel, ugyanakkor azt látjuk, mint ha az történt volna, hogy egy rókát beeresztettek egy tyúkólba, és mindenki fut mindenfelé. Köszönöm. (Taps a kormánypártok soraiban.)