DR. FÓNAGY JÁNOS nemzeti fejlesztési minisztériumi államtitkár: Köszönöm szépen, elnök úr. Képviselő Asszony! Korábbi és mostani mondataira szeretnék reflektálni. Képviselő asszony, a nagy hang és a rosszindulat kevés. Anélkül, hogy személyeskedni akarnék: higgye el nekem, hogy egy ellenzéki képviselő felelősség nélkül sokkal jobban keres, mint egy államtitkár. Mi 2010-es fizetésért dolgoztunk. Én is voltam ellenzéki képviselő, én is jobban kerestem akkor. Úgyhogy higgye el, hogy ön jár jól, és nem mi. (Szászfalvi László: Így van!) Ez az egyik dolog.
A másik: hogy ön mit csinálna, ha majd kormányra kerül, azt majd szíveskedjen jelezni, hogyha ott vannak. (Dr. Legény Zsolt: Rendben!) Egyelőre a nagy hangján kívül nincs semmi. (Szászfalvi László: Így van!)
A következő: 160 ezer közszolgáltatásban dolgozó embert, hálózati villanyszerelőket, hálózati vízvezeték-szerelőket, mozdonyvezetőket, autóbuszsofőröket azért leszólni, mert a főnökük túl jól keres, öt ember az országban, és ön 160 ezertől keresi a pénzt, szégyellje magát! (Szászfalvi László: Így van! ‑ Taps a kormánypárti padsorokból.)