DR. JÓZSA ISTVÁN (MSZP): Köszönöm szépen, elnök úr. Nem akarok személyeskedni, de az előttem szóló Simon Miklós csak egy lépést nem tett meg, hogy nem mondott le a mentelmi jogáról, mikor a kollégáit bevitték a börtönbe; lehet, hogy akkor más eszmecserét folytathatna ott benn a fizetésemelésekről meg a bérarányokról. (Szászfalvi László: Miről beszélsz?)
Nem szeretnék feleslegesen tudóskodni a gazdaságpolitikáról, de azért tanult kollégám, alelnök úr kedvéért megjegyzem, hogy ez a gazdaságpolitika, amit önök itt folytatnak, azért egy erősen restriktív gazdaságpolitika. Tehát amikor ön felemlegeti, hogy mi volt itt a világgazdasági válság idején 2008‑2009‑ben, akkor jó lenne, ha ráébredne, hogy világgazdasági válság volt. Tehát azzal adekvát egy restriktív gazdaságpolitika. A világgazdasági válság után viszont azért önöknek észre kellett volna venni, hogy kellene az országban a GDP-hez valami beruházásélénkítés is. Önök lehet, hogy bizonyos körben, Mészáros és Mészáros meg néhány talán kevésbé ismert név körében ezt a beruházásélénkítést forszírozták, viszont a gazdasági statisztikák átlagában azt lehet mondani, hogy durván 20 százalék alá csökkent a beruházási ráta. 20 százalék körül mondják a szakemberek, hogy az az egyszerű újratermelés szintjéhez elég, ami afölött van, az tényleg bővülésre ad lehetőséget, ha a 20 százalék alatt van, mint ahogy az önök első éveiben 16-17 százalék körül volt a beruházási ráta, az még az egyszerű újratermeléshez sem elegendő. Az építi be azt a lemaradást, aminek a kárát a mai bérarányvitában tényként látjuk.
Ugyanis nem szeretném szintén személyesen Fónagy államtitkár urat megróni azért, mert egy hölggyel szemben indulatoskodott meg udvariatlankodott, de azért Szél Bernadett képviselő asszony, jogi doktor, egy dolgot nagyon eltalált, hogy az átlagokkal való dobálózás rendkívül csalóka. Ugyanis önök olyan bérpolitikát folytatnak elsősorban az egykulcsos adót felhasználva, ami a felső 10 százalékot jelentősen kedvezményezi, az alsó 20 százalékot pedig jelentősen bünteti. Próbálnak itt mindenféle manipulált számokat előadni a minimálbérek alakulásáról, kisiskolásokat megszégyenítő módon összekavarják a bruttót a nettóval, és ebből növekményeket képesek államtitkárok előadni szemrebbenés nélkül. Ezt nehéz tényleg komolyan, röhögés nélkül kibírni, hogy ilyeneket összekevernek. Ezért az iskolában, már a közgazdasági szakközépiskolában is szekunda jár, egyes jár.
Tehát azt mondom, hogy próbálják megnézni ezt a bérszerkezetet, amit elértek. Nagyon siralmas. Amikor azt hozza ki a Magyar Nemzeti Bank, az önök által nagyra értékelt Matolcsy doktor vezetésével, hogy a magyar betétesek átlag-betétállománya 4 millió forint, ez egy szép szám, de kiderült, hogy a 80 százaléknak meg semmilyen megtakarítása nincs. Akkor mire olyan nagyon büszkék?! Kettő évvel ezelőtti Eurostat-felmérés volt, hogy a családok 70 százaléka, kapaszkodjanak meg: 200 eurós rendkívüli kiadást nem tud lekezelni. 200 euró, 60 ezer forint gondot jelent a magyar családok 70 százalékának. Akkor erre olyan büszkék, hogy az átlagos megtakarítás 4 millió forint? Hol jelentkezik akkor az a megtakarítás, ha átlagra vetítve 4 millió forint? Annál a 10 százaléknál, amelyiknek önök kedveznek, és akinek a fogyasztása igazából hiányzik a magyar gazdaság fejlődéséből.
Véletlenül hangzott el a napokban, hogy mit is csinál ez a „Trampli” elnök ott Amerikában, és úgy mellékesen megjegyezték, hogy hülyéskedhet a Trump, mert az amerikai GDP 85 százaléka a harmadik szektorból, a szolgáltatásokból áll, tehát a belső piac elviszi a gazdaságot. Mellette még 15 százalékot elnyomják a világba fegyvereket, ezt, azt, amazt, de olyan szinten áll a belső forgalom a szolgáltatások révén, amibe belefér, hogy a „Trampli” mond ilyeneket, olyanokat, a 85 százalék az ott szépen megvan. Na, ebben vagyunk Magyarországon durván lemaradva, mert az emberek többsége annyira szegény, hogy ezt a szolgáltatóipart nem tudja fönntartani, nem tudja fejleszteni, nem tud igényes szolgáltatásokat igénybe venni, mert nincs rá pénze.
Tehát amikor a bérek felzárkózásáról beszélünk, akkor igazából az önök elhibázott gazdaságpolitikája az, amit kritika alá kell vennünk, mert annak az eredménye, hogy rétegenként rendkívül eltérőek a jövedelmi viszonyok: a felső 10 százalék már közel van Európához; az átlag, illetve az az alatti dolgozói keresetek viszont egyértelműen dolgozói szegénységet jelentenek. Ezért mondjuk mi azt, hogy a minimálbér nettója érje el a mindenkori nettó átlagbér 60 százalékát. Ez egy európai gondolat, igaz, hogy önök herótot kapnak Európától, de azért higgyék el, ott már néhány dolog sikerült, és lehet, hogy jobban, mint önöknek. Köszönöm szépen. (Taps az MSZP soraiban.)