DR. LUKÁCS LÁSZLÓ GYÖRGY (Jobbik): Köszönöm szépen a szót. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Képviselőtársaim! Az elmúlt több tucat felszólalásban vissza-visszatérő elemként jelent meg a bérezésben talán az egyik legnagyobb probléma, az a problématerület, ami az egészségügyet érinti. Rendre visszatértek rá képviselőtársaim, hogy van egy elmaradás és van egy nagy különbözet, ami a nyugati béreket és a magyarországi béreket illeti. Helyesen mérte fel mindenki azt a problémát, amiben rengeteg lépés vár még ránk, és az országnak rengeteg lépésen át kell esnie, mert égető probléma van és égetően nagy különbségek vannak az európai bérszínvonal és a magyar bérszínvonal között. Ha az egészségügyi dolgozókról beszélünk, van bőségesen teendő.
Természetesen azt sem szabad figyelmen kívül hagyni, hogy maga az egész rendszer, maga az egész jelenség lényegében majdnem minden országra azonosan kiterjed, és mindenkinek ugyanolyan fájó jelenséget takar, amiben a kiművelt, képzett emberfőket mindenhol próbálják magasabb fizetéssel, pluszlehetőségekkel ott tartani, illetve megtartani a rendszerben. Éppen ezért erre az egyik legjobb válasz és az egyik leghatékonyabb eszköz maga a bérunió lehetne, hiszen a bérunióval nagyon gyorsan el lehetne érni azt a vágyott színvonalat, amely a humánerőforrás-krízist megoldaná, amely a dolgozók becsatlakozását, tehát az utánpótlásból eredő hiányosságokat is tudná egy kicsit ellensúlyozni, hiszen egy nagyobb bérért, egy jobb életszínvonal reményében sokkal többen csatlakoznának az egészségügyi ellátórendszerben dolgozókhoz, különösen azon a területen, ami talán a legnagyobb problémával és kihívással küzd, a szakdolgozók területén.
Még nem elégszer ismételt tény, de megint el kell mondani, hogy abban a nemzetközi összehasonlításban, amit az OECD felméréséből tudunk, Magyarország bizony nagyon rosszul áll. Az egészségügyi szakdolgozók keresete a vásárlóerő-paritásra viszonyítottan dollárban nézve az OECD-országok közül a legalacsonyabb, egyébként 20 százalékkal marad el a lengyel, 80 százalékkal marad el a szlovén szakdolgozói bérektől, de az egész OECD-átlagtól is bőségesen elmarad, ami több mint a duplája a magyar vásárlóerőnek. Éppen ezért a béruniós javaslat egy kiegyenlítődést hozhatna létre, egy kiegyenlítődést segítene elő az Európai Unión belül, amivel talán egy kicsit pluszeszközöket kapna a magyar kormányzat, a magyar társadalom ebben a harcban.
Azt is mindenképpen fontos leszögezni, hogy az elmúlt 27 év hiányosságait vagy akár a rendszerváltást megelőző hiányosságokat ezzel a javaslattal, ezzel a kezdeményezéssel kifejezetten jól lehetne ellensúlyozni, és nagy segítség lenne az egészségügy számára, pótolhatná azt az életpályát, ami elmaradt, pótolhatná azokat a kilátásokat, amelyek a technológiai fejlődés, illetve az elöregedés miatt nemcsak Magyarországon, nemcsak a környező országokban, hanem egész európai uniós szinten komoly kihívás elé állítják az összes kormányzatot. Így a bérunió az egészségügy vonatkozásában egy rendkívül hatékony, rendkívül komoly és gyors segítség lehetne. Köszönöm szépen. (Taps a Jobbik soraiban.)
(20.30)