BENCZE JÁNOS (Jobbik): Tisztelt Elnök Úr! Köszönöm a szót. Tisztelt Ház! Tisztelt Képviselőtársak! Képletesen szólva szeretnék tiszta vizet önteni a pohárba, nemcsak itt az ülésteremben, a falakon kívül, otthon is és számtalan magyar kistelepülésen.
Az elmúlt tíz évet én megyei önkormányzati képviselőként töltöttem, és számtalan panasz érkezett hozzám a magyar vízhálózat áldatlan állapotairól. Gondoljunk bele, ha valaki a napi fárasztó munka után hazamegy, megnyitja a csapot, akár csak inna egy pohár jó magyar vizet, és mi folyik a csapból: számtalanszor szembesülnek vele az országban, hogy ne is nevezzük nevén egy ihatatlan, barna lötty. Fürdésre, mosdásra még talán alkalmas, hiszen a szükség nagy úr, de van ennél rosszabb verzió is. Amikor megnyitjuk a csapot, a csapban a víz nem előre megy, hanem hátra. Egyszerűen szörcsögve szívja vissza a rendszer a vizet, és ott áll a magyar polgár az elvégzett munka után izzadtan, se fürdeni, se inni nem tud. Jó esetben a csap csöpög, alá lehet tenni egy poharat, és szép lassan megtelik vízzel, igyon ott az ember jóízűt, oltsa így a szomját!
Utánajártunk, én nagyon sok szakemberrel beszéltem, hogy mi ennek az oka. Beszéltem vízművesekkel, gyakorló vízművesekkel, vízügyi szakemberekkel, beszéltem gazdasági szakemberekkel, beszéltem polgármesterekkel, és értelemszerűen beszéltem a lakossággal is. Egy dolog rajzolódott ki előttünk, nagyon egyszerű oka van: a pénztelenség. Mi okozza ezt a pénztelenséget? Mondjuk ki nyugodtan, hogy Magyarországon nagyon faramuci helyzet állt elő, ezt úgy hívják, hogy rezsicsökkentés. A rezsicsökkentés az egyik oldalnak jót tett, a lakosságnak, természetesen alacsonyak a vízdíjak, viszont ez azt jelenti, hogy a másik oldalon nincs pénz. Miért nincs pénz? A rezsicsökkentés azt jelenti, hogy megszabnak egy hatósági árat, amin értékesítik a lakosságnak az ivóvizet, viszont a másik oldalon, a termelői oldalon, amikor ezt létrehozzák a vízműveknél, ott viszont piaci alapon szereznek be mindent, a szolgáltatásokat, az eszközöket, és piaci alapúak a bérek is.
És mielőtt valaki rám fogná, hogy meg akarom szüntetni a rezsicsökkentést, ez nem igaz, én továbbra is támogatom, hogy Magyarországon a lakosságnak egyfajta szociális juttatásként járjon, viszont tegyük hozzá a másik oldalt is: Magyarországon ma ahhoz, hogy ezt az elavult csőhálózatot kicseréljük, állami beavatkozásra van szükség.
Miért mondom azt, hogy elavult ez a csőhálózat? Az összes vízműves vezető szakember azt mondta, hogy a magyar csőhálózatnak a legnagyobb problémája a csőtörések. Abból adódik ez az áldatlan állapot, abból adódik a piszkos víz, sokszor ihatatlan víz vagy a vízhiány. Ez a csőhálózat nagyrészt a ’60-as években került a földbe, azbesztpala csövekkel az azbeszt mindenkinek azért mond valamit , és a mai napig ezt toldozzák-foldozzák.
Én azt javasolnám a tisztelt Háznak és a tisztelt kormánynak, hogy ezzel a kétharmados felhatalmazással éljenek, és amit az Alaptörvény is biztosít: adják meg a lehetőséget a magyar embereknek, hogy egészséges, tiszta ivóvízhez jussanak, azaz jöjjön létre egy olyan államilag finanszírozott program, ami nem szól másról, csak a hálózatcseréről, hogy megfelelő minőségű, megfelelő strapabírású csövek kerüljenek a földbe.
Tudom, hogy fel lehet hozni ellenvéleménynek, hogy igen, volt már egy ilyen, ez az ivóvízbázisminőség-javítási program. Arra viszont egy dolgot tudnék mondani, hogy oda kell viszont figyelni, amikor csőcsere van vagy lesz, ugyanis ez egy Woody Allen-film címére hasonlít: Fogd a pénzt és fuss! Tehát itt valódi munkát szeretnénk, valódi minőségi munkát, és így meg lehetne oldani, hogy a magyar emberek napi szinten szinte korlátlan mennyiségű, normális ivóvízhez jussanak. Köszönöm szépen.