Z. KÁRPÁT DÁNIEL, a Jobbik képviselőcsoportja részéről: Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Ház! Valóban, ha előlem kiesnek, én akkor is felkészült vagyok. Mindig úgy vagyok öltözve, hogy egy szakmai vitában részt vegyek. Szeretném leszögezni, hogy itt adott egy közös minimum, mi ezt a javaslatot támogatni fogjuk, és úgy gondolom, hogy talán több szót nem is érdemelne, hogyha az előttem megszólaló képviselőtárs, illetve szakemberek nem említettek volna olyan egyéb tényezőket, amelyekkel kapcsolatban viszont kénytelen vagyok kifejteni az álláspontomat.
(17.00)
Az előttünk fekvő javaslat a kettős adóztatás elkerüléséről teljesen jó megközelítés, és sokkal korábban kellett volna teljes körben és egész Európát illetően ezt rendezni. De jobb később, mint soha alapon még így a válság nehéz óráin is érdemes, kell, szükséges ezzel foglalkozni. Támogatom.
Viszont ahogy a címben olvastam az „adóelkerülés” szót, elkezdett valami birizgálni. Borzasztó rossz érzése lesz az embernek, amikor a kormány akár csak egy törvényjavaslat címébe az „adóelkerülés” kifejezést beleírja. Nyilván nemcsak a kormány dönt arról, hogy mi kerül egy javaslat címébe, de az adóelkerülésről már ő tehet. A helyzet ugyanis az, hogy itt van előttünk egy javaslat az Andorrai Hercegséget illetően és az adóelkerüléssel szemben. Ugyanakkor a Magyarországon intézményesített módon megvalósuló adóelkerülésről nem vesz tudomást ez a kormány, pedig vannak itt azért nagy lélekbátorsággal megáldott képviselőtársaim. Nacsa Lőrinc is közéjük tartozik, sokszor megtermékenyítjük egymás gondolatait a vitákban, egymásra reagálunk.
Én az ön agilitását hiányolom azt illetően, hogy találjunk magyarázatokat: miért fosztják ki Magyarországot? Hogy fordulhat elő az, hogy egy nagy autógyártó cég adott esetben óriási profitot realizál Magyarországon, ebből kivisz az országból az anyacéghez rengeteget adózatlanul, és az a vége, hogy az összes realizált bevételéhez képest 0,87 százalék adót fizet be, egymilliárdos nagyságrendet körülbelül? A helyzet az, hogy 1 százalék adót sem fizet az érintett cég, önök meg kipótolják vissza nem térítendő támogatással az adófizetők pénzéből. Hát, ha ez nemzeti kormányzás, akkor nem is mondom, hogy mit csinálok…
A helyzet az, hogy önöknek az adóelkerülés rendezése mellett kutya kötelességük lenne az önök igazi stratégiai partnerei, a multi cégek helyzetét is rendezni. Nem megrángatni őket, nem bántani őket, hanem a közteherviselés hatálya alá bevonni őket. Ha ez valóban egy nemzeti kormány lenne, mint ahogy ebben a tekintetben egészen biztosan nem az, akkor nem tűrné meg azt, hogy ezek a cégek kifosszák Magyarországot. Mert ezek a cégek itt ezermilliárdos profitot realizálnak, és ennek jó részét adózatlanul kiviszik az országból. Az általam említett autógyár 0,87 százalékos adóvállalásával elképesztően megalázza azokat a magyar társaságokat, amelyek nem kapnak olyan vissza nem térítendő támogatásokat, mint az Audi, a Mercedes és társai, amelyek nem kapnak munkahelyteremtési támogatást, amelynek az infrastruktúrát nem minden esetben tolják az előszobájába, és mégis ezek a magyar kis- és közepes méretű vállalkozások a munkahelyek 66-67 százalékát szavatolják Magyarországon.
Én tehát arra kapacitálom önöket, hogy a multik adóelkerüléséhez ne asszisztáljanak, ne teremtsenek ehhez elképesztően kedvező klímát, hiszen miközben a multi elvileg 9 százalék adót fizet, a magyar munkavállaló bérét körülbelül 45 százaléknyi elvonás terheli; nyilván itt változnak az arányok, és vannak szerencsés évek, amikor kedvezőbbnek tűnik a helyzet. De még ha a társaságiadó-kulcsot vizsgálva 9 százalék is lenne a multi cég adóterhelése, ha súlyozzuk ezt az önök vissza nem térítendő támogatásaival és annak az elképesztő szolgai kiszolgálásnak a következményeivel, amit a multi cégek kapcsán önök csinálnak ebben az országban, azt látjuk, hogy a közteherviseléstől nagyon távol kerülünk.
Értem én, hogy önök a nemzetközi versenyben Magyarországot egy nagyon alacsony polcra helyezték el. Elmondták egyébként vezetői szinten is, hogy az önök szerint kellőképpen rugalmas munka törvénykönyvével és a magyarok alacsony béreivel kívánnak versenyezni. Ennek a reciprokát próbálják előadni itthon, és az itteni kommunikációjuk arról szól, hogy kihagynak 1,7 millió munkavállalót a bérstatisztikából, ezután pedig elmondják, hogy állítólag félmilliós az átlagfizetés Magyarországon, amit egyébként élő ember nem hisz el, mert nagyon jól tudjuk, hogy pont a mikro- és kisvállalkozások maradnak ki a KSH méréseiből, de kétségkívül jól hangzik.
S még egy dolog…