RITTER IMRE nemzetiségi képviselő: Tisztelt Elnök Asszony! Tisztelt Ház! Azt hiszem, talán kétpercesre is jelentkezhettem volna, hiszen szószólótársnőim már elmondták a nemzetiségi bizottság véleményét. Én csak három dolgot szeretnék röviden megemlíteni, köszöntve ombudsman urat, helyetteseit és minden munkatársát.
Egyrészt szeretném megköszönni a nemzetiségi bizottság munkáját ért pozitív megnyilatkozásokat az ombudsmani beszámoló kapcsán.
Másrészt szeretném kihangsúlyozni, hogy a nemzetiségi ombudsmani munkára mindig is szükség lesz, hiszen objektív tény, hogy a nemzetiségek főszabályként kisebbségben vannak, így egy demokráciában közvetlenül nem tudják elérni a jogos igényeiket. Mindig, minden társadalomban a többségi társadalom érzékenységétől, empátiakészségétől függ, hogy a nemzetiségeknek milyen jogokat biztosítanak és adnak. Ezért több mint egy évtizeddel ezelőtt az önálló nemzetiségi ombudsman intézményének a megszüntetését mi egyértelműen a nemzetiségi jogok csorbításaként éltük meg, és annak idején Heinek Ottó elnök úrnak megígértem, hogy ezt minden parlamenti felszólalásomban szóvá fogom tenni. Az azóta eltelt több mint tíz év alapján ugyanakkor azt is el kell mondani, hogy az elmúlt tíz évben a magyarországi őshonos nemzetiségek és a magyar politika, a mindenkori kormány és parlament kapcsolatában szerencsére nagyon jelentős pozitív változás volt. Azt gondolom, olyan lehetőségeket kaptunk az elmúlt tíz évben, amire az előző száz évben nem volt példa. Ugyanígy az összevont ombudsmani intézményben is mind rendszerszinten, mind a személyes kapcsolatokban szerencsére pozitív értékelést kell adni. Én külön köszönöm ombudsman úrnak, hogy az Egyenlő Bánásmód Hatóság integrálása során a nemzetiségi bizottság által tett javaslattal, amely a nemzetiségi ombudsmanhelyettes jogköreinek a kiterjesztését szolgálta, egyetértett, és ennek alapján a parlament el is fogadta, és a hivatal azóta így működik.
Egy dolgot szeretnék még kiemelni a jövőre vonatkozóan a múlt tapasztalatai alapján. Ombudsman úr említette, hogy mindössze harminc törvényjavaslatot kaptak meg előzetes véleményezésre. Ha a nemzetiségi bizottság munkáját megnézzük, akkor az általunk a parlamenti eljárás során benyújtott módosító javaslatoknak egy nagyon jelentős hányada kizárólag azért volt szükséges, mert a törvényjavaslat előterjesztője, előkészítője az előkészítés stádiumában nem gondolt a nemzetiségi vonatkozásokra, és előzetesen a nemzetiségi bizottságot, a nemzetiségeket a törvény-előkészítésbe nem vonta be, és ezért kellett a parlamenti eljárás során módosító indítványokat betenni. Hozzá kell tegyem rögtön, hogy ez semmiféle hátsó szándékot vagy rosszindulatot nem feltételez, hiszen kivétel nélkül minden felvetésünkhöz az előterjesztő maximális szakmai segítséggel állt hozzá, sőt jó néhány esetben, ha a parlamenti eljárás miatt bármely okból a nemzetiségi bizottságnak vagy akár nekem mint képviselőnek már nem volt lehetőségem módosítás benyújtására, ezt jó néhány esetben maga az előterjesztő az összegző módosító javaslatban megtette a mi felvetésünkre és kérésünkre. Tehát nem a szándék vagy a jó szándék hiányzik, hanem az időben való egyeztetés. Megint visszautalnék ombudsman úr beszámolójának arra a mondatára, amikor azt mondta, hogy nem kell mindenben mindig egyetérteni, de mindig beszélni kell, és meg kell tenni a szükséges egyeztetéseket.
(11.10)
Azt gondolom, ha az ombudsmani hivatal is több törvényjavaslatot kap az előkészítés stádiumában, a nemzetiségi bizottság, a nemzetiségi szervezetek is az előkészítés stádiumába jobban be lesznek vonva, ezzel nagyon meg tudnánk könnyíteni a törvényjavaslatok nemzetiségekre vonatkozó részeinek a megnyugtató megoldását, és biztosítani azt, hogy minden esetben megfelelő időben és szakmai előkészítéssel történhessenek meg.
Szeretném megköszönni az ombudsmani hivatal munkáját a nemzetiségi ombudsmanhelyettesnek, és szeretném kihangsúlyozni, hogy minden munkatársának, hiszen az elvégzett munka egyik garanciája és alapja az, hogy egy olyan stabil garnitúra, csapat dolgozik a nemzetiségi ügyekben, akiknek egyrészt megvan a megfelelő speciális szakmai tudásuk, gyakorlatuk, tapasztalatuk, és megvan az az empátiakészség is, ami a nemzetiségi ügyekben kell, hiszen a nemzetiségi ügyek nagyon sokszor nagyon komoly érzelmeket korbácsolnak fel, és érzelmi hullámokat vetnek. Ez nem csak egy tisztán jogi kategória és munka, amit a nemzetiségi kérdésekben tenni kell, úgyhogy ezt köszönöm mindenkinek. Természetesen bízom benne, hogy a parlament el is fogadja a beszámolót. Köszönöm szépen. Danke für Ihre Aufmerksamkeit! (Taps a kormánypártok soraiban.)