JÁMBOR ANDRÁS IMRE (Párbeszéd): Köszönöm a szót. Tisztelt Miniszter Úr! Önök a kampányban azt mondták, hogy nem lesznek megszorítások, és nem fogják növelni a rezsit. Az Intrum nevű kutatóintézet jelentése szerint a háztartások 3,9 százalékát, 161 ezer háztartást fenyeget a bedőlés a rezsinövelés miatt, további 7,5 százalék súlyos mértékben, 10,5 százalék pedig kismértékben veszélyeztetett.
(18.40)
Áprilisban a bruttó átlagkereset 507 500 forint volt, most 497 200 forintra csökkent. Az infláció 20 százalék fölötti, az élelmiszer inflációja pedig még nagyobb. Míg tavaly év elején a tb-ből kikerülők száma hivatalosan 55 ezer volt, mostanra ez a szám 141 ezer ember. A szocellátások nem növekednek, addig a tb-re 15 százalékkal kell jövőre többet fizetni, mint idén. Az a helyzet, hogy százezrek vannak, akik nagyon nagy bajba fognak kerülni a következő hónapokban, és millióknak fog az életszínvonala rosszabb lenni, mint akár pár héttel vagy pár hónappal ezelőtt.
Eddig a szociális törvényben az állt, hogy az egyén, az önkormányzat, a karitatív szervezetek, az állam és az egyén családja egyként felelősek azért, hogy a bajba jutott embereket a közösségben megsegítsék. Önök itt most egy hierarchikus sorrendet vezetnek be, aminek a végén az van, hogy az állam kivételként segít a rászorulóknak, a bajbajutottaknak. Mindezt egy olyan válságban, amiben mint említettem százezrek kerülnek éppen abba a helyzetbe, hogy a csőd szélére kerül a családjuk.
Az lenne a kérdésem, hogy miért tervezik ezt a szociálistörvény-módosítást, hogyan lehet egy válságban egy ilyen hierarchiát felállítani, és hogyan lehet azt megtenni, hogy önök azt írják bele a szociális törvénybe lényegében, hogy az államnak csak kivételes esetekben kell segítenie a bajbajutottaknak. Köszönöm.