OROSZ ANNA (Momentum): Köszönöm. Tisztelt Államtitkár Úr! A héten van a nők elleni erőszak megszüntetésének világnapja. Ez alkalomból mindenekelőtt szeretném köszönteni a karzaton helyet foglaló nőjogi szervezetek képviselőit. Hálásak vagyunk a munkájukért, amelyet a nők elleni erőszak áldozataiért nap mint nap tesznek.
Pont tíz év telt el Varga István fideszes képviselő hírhedtté vált felszólalása óta. Itt, ebben a Házban tíz évvel ezelőtt szó szerint a következőt mondta: „Talán az anyáknak vissza kéne térniük a gyereknevelés mellé, szülni két-három vagy inkább négy-öt gyereket, és akkor fel sem merülhetne a családon belüli erőszak.”
Ahelyett, hogy önök párttársuk szellemiségével szemben kiépítettek volna egy olyan rendszert, amely biztosítja a nők esélyegyenlőségét az élet minden területén, amely biztosítja az erőszak megelőzését és az áldozatok védelmét, 12 év kormányzás után még mindig hetente kell olvasnunk a hírekben, hogy az ország melyik szegletében vertek éppen holtra egy fiatal nőt, feleséget, anyát, nagymamát, idős nőt.
(A jegyzői székben dr. Szűcs Lajost dr. Vinnai Győző váltja fel.)
Megbízható és rendszerezetten gyűjtött adatok híján a civilekre és az Európai Unióra kell támaszkodnunk, ha tiszta képet akarunk kapni a témában. Az Unió Alapjogi Ügynökségének reprezentatív adatai szerint Magyarországon élete során minden ötödik nő szenved el testi vagy szexuális erőszakot partnere részéről. Jelen pillanatban hazánkban körülbelül 220 ezer nő él olyan párkapcsolatban, ahol partnere bántalmazza, mégis csupán az esetek 5 ezreléke jelenik meg a rendőrségi statisztikákban. Konkrét esetek, például Renner Erika és Orosz Bernadett esete is azt bizonyítja, hogy a magyar intézményrendszer távolról sincs felkészülve az áldozatok szakszerű és érzékeny segítésére, amely évekkel elhúzza szenvedésüket és testi-lelki felépülésüket.
(16.50)
Mindeközben Varga Judit politikai hisztinek nevezte az isztambuli egyezményt, és kijelentette: a nők nagyon jól vannak Magyarországon, nem kell választaniuk a család és a munka között, a kormány pedig keményen fellép (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az időkeret leteltét.) a családon belüli erőszak ellen is.
A kérdéseim ezért önhöz a következők. Ha állításuk igaz volna, akkor hogy lehet ilyen alacsony a büntetőeljárások aránya? (Az elnök ismét csenget.) Hogyan tudnak eredményesen fellépni a családon belüli erőszak ellen, ha a mai napig nincsen hivatalosan vezetett, rendszerezett statisztikai adatgyűjtés az ilyen esetekről? Mit tesz a magyar nők egyenlőségéért és biztonságáért a Fidesz-kormány, és mikor ratifikálják végre az isztambuli egyezményt? Várom válaszait. (Taps a Momentum és a Párbeszéd padsoraiban.)