RÉTVÁRI BENCE belügyminisztériumi államtitkár: Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Képviselő Úr! Tisztelt Ház! A minimálbéresekért való aggodalma akkor lenne minimálisan is hiteles, tisztelt képviselő úr, hogyha ad egy: akkor, amikor kormányoztak, ennek a hitelességnek az alapjait lerakták volna; ad kettő: akkor, amikor kampányoltak, akkor ön akár egy fél Facebook-poszt erejéig fölszólalt volna akkor, amikor az ön által támogatott miniszterelnök azt mondta, hogy gazdasági kérdésekben roppant liberális vagyok, én nem feltétlenül tartom szükségesnek a minimálbért sem.
Akkor ön megszólalt? (Felzúdulás, közbekiáltások az MSZP padsoraiban, köztük: Megszólalt! Meg, meg! Varju László: Csak te ne szólalj meg!) Egy mukkot is mondott, amiben tiltakozott volna a saját miniszterelnökénél, és azt kérte volna, hogy ezt a mondatot vonja vissza? (Moraj az MSZP padsoraiban. Az elnök csenget.) És bármit is tettek ez ügyben? A saját miniszterelnök-jelöltüknek az volt a programja, hogy nincs szükség minimálbérre, és igazából a saját kormányzásuk nagyjából ezt igazolta is, mert alig-alig emelték a saját kormányzásuk alatt. 23 500 forinttal emelték, ami olyan, minthogyha nagyjából nem is nagyon nyúltak volna hozzá érdemben, tisztelt képviselő úr! (Kálmán Olga: Most mi van?) Hiába a minimálbér, ha nem emelkedik, a többi bért sem tolja maga után. Akkor önök ezt nem tették mégsem…
Önök, akiknek a választási kampányában ez a mondata elhangozhat, hogy nincs szükség minimálbérre és eltörölnék a minimálbért, és önök, akik a saját két ciklusuk alatt 23 500 forinttal emelték a minimálbért, önök azokat támadják, akik 73 500 forintról 200 ezer forintra emeltük a minimálbért. Egy évvel ezelőtt önök mind-mind-mind itt hurrogtak, hogy túl nagy a minimálbér emelése 200 ezer forintra, hogy ez be fogja dönteni a magyar gazdaságot. A magyar gazdaságról már akkor is azt mondták, hogy már csak fél évre van az összeomlástól, mert ez akkora teher a munkáltatóknak, hogy ezért tömegesen fognak embereket elbocsátani, és tömeges munkanélküliséget fog eredményezni.
Annak ellenére, hogy iszonyatosan nehéz gazdasági helyzet van az egész világban, főleg itt, Európában még inkább Európának a középső felén , ennek ellenére, hála istennek, körülbelül négy ország van Európában, ahol a miénknél még alacsonyabb a munkanélküliség, holott önök egy éve a minimálbér radikális megemelésénél már ezt vizionálták, hogy itt tömeges munkanélküliség lesz, tisztelt képviselő úr. Úgyhogy önök, akiknek nem sikerült minimálbért emelni érezhető mértékben, szerintem nem hiteles, amikor így felszólalnak. Mi viszont azt mondtuk, hogy valóban a segélyek világából legyen egy érezhető lépés a közfoglalkoztatás, és a közfoglalkoztatásból legyen egy érezhető lépés anyagilag előre, amikor valakinek piaci alapú munkahelye van.
Többet fordítunk a rászorulók segélyezésére. És itt voltunk közösen, egy éjszakán keresztül, és még nappalokon keresztül is vitatkoztunk erről, amikor elmondtuk többször önöknek, hogy a szociális ráfordításaink aránya több mint háromszorosa a 2010-esnek. 1001 milliárd forinttal emeltük meg a 2010-eshez képest az elfogadott költségvetésben a szociális ráfordítási sorokat. Tehát segítünk azoknak is, akiknek élethelyzetüknél fogva segítségre van szükségük, mert nem munkaképesek, vagy valamilyen olyan élethelyzetbe keveredtek, amikor az államnak segíteni kell.
Önök egy hónapja mást sem szajkóznak, mint hogy az állam ezt a fajta kötelezettségét most egy törvénymódosítással kiiktatja, ami effektíve nem igaz! Egy olyan törvénymódosításra, amiben azt fogalmaztuk meg, hogy ha senki nem tud egy emberen segíteni sem önmaga, sem a családja, sem a települése, sem egy karitatív szervezet, sem az egyház, sem senki , akkor mindig ott lesz a magyar állam, aki kiáll a magyar emberekért. Mi ezt fogadtuk el egy törvényjavaslatban, és önök ennek pont az ellenkezőjét szajkózzák itt már hetek-hónapok óta. De majd kiderül, hogy az élet pont az ellenkezője lesz, mint amit önök mondanak.
Ezért mindenkinek segítünk, akinek segítségre van szüksége, és ehhez képest hoztuk be a közfoglalkoztatást, amit szintén támadott a baloldal, pedig akkor, amikor igazán nehéz helyzet volt, 200 ezer embernek adott megélhetést 200 ezer embernek! Önök azt is teleharsogták a médiában nyáron és ősszel, hogy jövőre megszűnik a közfoglalkoztatás, miközben az elfogadott költségvetésben 110 milliárd forint szerepelt benne. Bejöttek a parlamentbe, megnyomták a „nem” gombot arra a költségvetésre, amiben 110 milliárd forint szerepel közfoglalkoztatásra, majd tartottak egy sajtótájékoztatót, hogy megszűnik jövőre Magyarországon a közfoglalkoztatás, mert nincs rá költségvetési fedezet; miközben még 7 milliárd forint többletet is adott a kormány, hogy ami közfoglalkoztatási program átcsúszik az idei őszről a jövő év tavaszig, az is zavartalanul folytatódni tudjon tovább, tisztelt képviselő úr.
Az önök hitelessége ebben a kérdésben is pont annyi, mint az éhségmenetben. Talán lehet, hogy ön is ott volt. Ott volt ön előtt Simon Gábor. Ott menetelt vastag dzsekijében, zsebében pedig a 200 millió forintos bankszámlakivonat. Ön pedig azt mondja, hogy a minimálbért erőteljesebben kell emelni, amikor önöknél vékonyabban senki sem emelte a minimálbért. A mostani kampánynál durvább kijelentés a minimálbérről harminc éve nem hangzott el, mert a vezető politikusok közül senki nem mondta azt Magyarországon harminc éve, hogy a minimálbért el kell törölni (Az elnök a csengő megkocogtatásával jelzi az időkeret leteltét.), csak a dollárbaloldal miniszterelnök-jelöltje. Köszönöm, hogy meghallgattak. (Taps a kormánypárti padsorokban.)