DR. BRENNER KOLOMAN (Jobbik): Köszönöm a szót. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Ház! A Jobbik-Konzervatívok (Derültség a kormánypártok soraiban.) számára az oktatás ügye kiemelt, nemzetstratégiai ügy, ezért is tartjuk kiemelkedő fontosságúnak leszögezni azt, hogy számunkra a magyar pedagógusok nem elbocsátandó cselédek, mint a fideszes kormánynak, hanem felelős értelmiségiek.
Ha megnézzük azt a köznevelésitörvény-koncepciót, amit most tárgyalnak éppen, a szakszervezetekkel is tegnap, akkor az egyértelműen látszik, hogy például az az értékelési rendszer, amelyet önök be kívánnak vezetni illetve, ha jól olvastam, akkor ez februárban már el is indult kísérleti jelleggel néhány iskolában , az gyakorlatilag azért hibás koncepcióval és rossz módszertannal történik, mert iskolán belül próbálja ugyanazokat a tanárkollégákat értékelni, akik aztán nap mint nap egy kollégiumban tanítanak.
Félreértés ne essék, a mi konzervatív politikai közösségünk hosszú évek óta hangoztatja, hogy minőség-ellenőrzésre és egy támogató, modernizált szakfelügyeleti rendszerre kiemelkedően nagy szükség volna, de kérem szépen, ez a rendszer, amely egyrészt végtelenül igazságtalan, ráadásul feszültségeket gerjeszt a tanárok között, hiszen konzekvenciákkal jár a fizetésükre nézve, ehelyett ez a koncepció biztos nem fogja azt a kérdést megoldani, hogy a pedagóguskorfa milyen, hogy hány tanár hiányzik a magyar oktatási rendszerből.
(9.40)
Azt gondoljuk, hogy egyrészt ezt a kérdést egy azonnali 50 százalékos béremeléssel lehet nulladik lépésként megoldani, az erre vonatkozó javaslatunkat egyébként benyújtottuk a költségvetés módosításaként. Kérem, hogy fontolják meg fideszes képviselőtársaim, hogy támogatják ezt a javaslatunkat, hiszen a tanárhiányra ez lenne a megoldás, és utána pedig nemzeti kerekasztalt javasoltunk már korábban is, amelyen minden érintett részt venne, hiszen minden nemzetközi tapasztalat azt mutatja, hogy az oktatás minőségének fejlesztését átfogó jelleggel csak akkor lehet egy országban jól végrehajtani, ha arról legalábbis egy nemzeti konszenzus van, hogy mik a stratégiai célok, módszerek és eszközök. Ebben mi partnerek vagyunk. Mi teljesen kiérlelt és átfogó oktatási koncepcióval rendelkezünk a polgári és konzervatív értékrend alapján.
A másik kérdés, amiről szeretnék beszélni, a magyar egyetemi világ ügye, hiszen Navracsics miniszter úr elküldte az Európai Unió felé a javaslatát, hogy hogy legyen most ez a bizonyos egyetemi kuratóriumokkal. Először is szeretném leszögezni, hogy ez a fajta alkudozás arról, hogy most akkor a miniszterek nem, de a képviselő igen, hogy akkor hat évre most végre bekorlátozzuk az eddig végtelenített időtartamú kuratóriumi tagságot, aztán most az Európai Unió, ha jól láttam, visszaüzent, hogy nem lehet képviselő se meg polgármester se, és legyen csak kétszer négy év. Tehát ez az egész alkudozási folyamat szerintem végletesen rossz a magyar egyetemi világra nézve.
Az az alapvető kérdés ugyanis, hogy az egyetemi autonómiát, a szenátusnak a kompetenciáját ez az alapítványi forma végletesen korlátozza, és számunkra az európai kultúrkörben egy olyan konzervatív érték az egyetemi autonómia, ami mellett mi mindig felemeltük a szavunkat, én magam személyesen is az Európa Tanács jelentéstevőjeként az akadémiai szabadság és az egyetemi autonómia témakörében. Azt gondolom, hogy a legfontosabb lépés ebben az ügyben nem ez a piaci kofa módjára való alkudozás az európai uniós forrásokért lenne, hanem az, hogy azonnal megkezdenék a mi javaslatunknak megfelelően a tárgyalásokat a nagy tudományegyetemek esetében legalábbis azonnal arról, hogy visszaállítsák az állami fenntartást. Hiszen a kontinentális Európában hangsúlyozom, nem az angolszász világban, amely teljesen más kulturális és gazdasági fejlődés után alapítványi formában működtet nagy egyetemeket és a mi régiónkban a mi versenytársaink mondom ezt volt egyetemi vezetőként a prágai egyetemtől a bécsi egyetemig mind állami fenntartásban vannak, és nem az alapítványi forma az ördögtől való.
Ezt én mindig le szoktam szögezni, de nagy tudományegyetemek esetében vissza kell állítani az állami támogatást, és egyébként a jelenleg állami finanszírozásban lévő egyetemeknek, az ELTE-nek, a Műszaki Egyetemnek és néhány kisebb egyetemnek kapcsán pedig szintén költségvetési módosítót nyújtottam be arról, hogy a meglévő fizetésbeli különbségeket az egyetemi oktató kollégáimnak ki lehessen egyenlíteni, mert önök büntetik jelenleg az állami fenntartású egyetemeket. Kérem, fontolják meg azokat az előrevivő gondolatokat, amiket most megosztottam önökkel. Köszönöm a figyelmet. (Taps a Jobbik soraiban.)