DR. APÁTI ISTVÁN, a Mi Hazánk képviselőcsoportja részéről: Köszönöm szépen. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Országgyűlés! Tisztelt Államtitkár Úr! Önmagában nagyon sok előremutató, talán jó szándékú javaslat lapul meg ebben a nagyon komoly vegyes salátatörvény-javaslatban, ilyen értelemben elég megtévesztő is a megnevezése, mert hát, ennyi erővel mindent, akármit és bármit be lehet vonni az igazságügyi tárgyú törvények módosításának nagy ernyője alá. Hát, ez messze nemcsak az igazságszolgáltatásról szól, hanem sok más egyéb jogszabályról, leginkább a büntetőjog területét, főleg a büntetés-végrehajtást mint a büntetőjog egyik fontos ágát érinti.
Régen szabályozni kellett volna vagy meg kellett volna reformálni már például a tolmácsokkal kapcsolatos szabályanyagot, hiszen értelemszerűen összefügg a megnövekedett külföldi gyanúsítottak, vádlottak, elítéltek száma a tolmácsok vagy a tolmácsolás iránti megnövekedett igényekkel, jóval több magyar nyelven nem beszélő terhelthez arányosan sokkal több tolmács szükséges, ehhez nem kell egyetemi diploma, és helyes, hogyha ezeken a szabályokon lazítanak. Hiszen sok esetben a büntetőeljárás elhúzódásához vezet önmagában csak az, hogy nincs megfelelő szaktudással rendelkező tolmács főleg a ritkább nyelvek esetében, különösen gondolok itt bizonyos afrikai és ázsiai országokból érkezett terheltekre. Arról már nem is beszélve, hogy ezek a terheltek általában mind ugyanazon a néven futnak, személyi irataik nincsenek, és egy megadott év január 1. napján születtek mindannyian. Így aztán igazán nehéz a büntetőeljárásnak még a megindítása is, nemhogy az eredményes és gyors lefolytatása.
Ami egyébként kiemelést érdemel, hogy benyújtják önök ezt a törvényjavaslatot nem sokkal április 27e után, április 27-én, a hosszú hétvége előtt nagy suttyomban, teljes csöndben, félhomályban kiadják a 148/2023-as kormányrendeletet, ugye, a törvénynél jóval alacsonyabb szinten szabályozva azokat a kereteket, amelyeket itt már jól próbálnak megfogni. Csak azt kérdezem én önöktől, hogy ha látták azt, hogy különösen az embercsempészés bűntette vagy az embercsempészés előkészületének bűntette kapcsán tendenciózusan megnövekszik a fogvatartottak, a jogerősen elítéltek, a jogerős ítéletben szabadságvesztés büntetésre ítéltek száma, és az most már közelíti a 3 ezret, akkor miért nem reagáltak időben erre azzal, amit itt, ebben a salátajavaslatban már próbálnak helyesen megfogni, hogy a büntetés végrehajtását megpróbálják átadni az ismert tartózkodási hely, vagy hogyha az nem tisztázható, akkor az állampolgárság szerinti országnak.
(16.20)
Egy rendkívül sok pénzbe kerülő büntetőeljárás után, amikor nagyon sokat költ ez az ország az adófizetők pénzéből a határvédelemre, amelyet ezzel a 148/2023. kormányrendelettel nagyjából lenulláztak, ennyi erővel már csak egy lépés választja el önöket attól, hogy le is bonthatják akár a kerítést. Nyilván ne tegyék ezt, nehogy félreértés legyen köztünk, de hogyha szélnek eresztik, ráengedik az országra és Európa bizonyos országaira az elítélt bűnözőket, akkor nem csináltunk semmit.
Végiggondolták önök, hogy mennyi pénzt dobtak ki az ablakon, mennyi pénzbe kerül a rendőrök és a honvédek mozgatása a határvédelem céljára? Mennyi pénzbe kerül a nyomozati munka? Mennyi munkát fektet bele az ügyészség és a bíróság, hogy 2600 embercsempész ül most a rácsok mögött? És akkor most egyelőre 700 főt, majd nem sokkal később a maradék körülbelül 1900-at is szélnek fogják ereszteni. Nem gondolták végig, hogy milyen szinten fogja ez demoralizálni a rendőröket, a honvédeket, a nyomozókat, az ügyészeket és a bírákat? Teljesen értelmetlenné tették a munkájukat.
És hát persze, formálisan nem kegyelmet hirdettek, nem egy széles körű amnesztia lehetőségével éltek, hanem egy nyakatekert, hajánál fogva előrángatott, teljesen szakmaiatlan szabályozás keretében a reintegrációnak egy igen sajátos műfaját alakították ki. Szerintem ez világszinten is különleges, hogy mindenfajta elektronikus nyomkövető és jelzőberendezés nélkül annak adnak teret, hogy 72 órán belül az elítélt zsiványnak el kell hagynia Magyarország területét, visszamegy a tartózkodási hely vagy az állampolgárság szerinti országba, és ott gyakorlatilag azt csinál, amit akar. Mivel ezen elítélti kör döntő többsége hivatásos bűnözőkből áll, akik életvitelszerűen, üzletszerűen bűncselekmények elkövetésére rendezkedtek be, jövedelmük kizárólag bűncselekmények elkövetéséből származik az embercsempészés esetében igen nagy mennyiségű jövedelem , ott fogják folytatni, ahol nemrég abbahagyták.
Én elhiszem, hogy 2600 embercsempész-elítélt napi fogva tartása önmagában több tíz milliós terhet jelent. Bevallották ezzel a kormányrendelettel, amit próbálnak elfedni ezzel a mostani, előttünk fekvő javaslattal, hogy erre sincs pénz, nem adottak a fogva tartás feltételei. Azt úgy halkan kérdezném meg, tisztelt kormánypárti képviselők, hogy a 2015-2016 környékén belengetett kilenc börtön építésével kapcsolatos ígéretből mi lett. Semmi! Egyetlen új férőhelyet nem építettek meg; a kilenc börtönből lett három, aztán ebből maradt egy, amely történetesen szeretett szülővárosom, Csenger határában épülne meg, és most ez az egy is borotvaélen táncol.
És hiába emelik, ha egyáltalán valaha megépül, ennek a csengeri börtönnek a fogvatartotti számát 500-ról 1000 főre, önmagában ez az egy intézmény nem lesz képes felszippantani ezt az elképesztő mértékű többletet, azt a túlterheltséget, ami a magyar büntetés-végrehajtási rendszerre nehezedik. De hát mégsem az a megoldás, hogy akkor engedjük szélnek a külföldi állampolgárságú bűnözőket! Mi lesz a folytatás, hogy majd a nem magyar állampolgárságú drogcsempészeket is szabadon engedjük, mert belőlük is túl sok van, akkor hadd menjenek, hadd bűnözzenek tovább? Vagy bármilyen egyéb, akár vagyon, akár élet vagy testi épség elleni bűncselekményt elkövető nem magyar állampolgárságú személyt, mert belőlük is túl sok van a magyar börtönökben, őket is szélnek lehet ereszteni egy nevetséges, szánalmas, sajátos reintegrációs altípusú intézmény bevezetése kapcsán?
Önök gyakorlatilag nagyon komolyan támogatják, nyilván nem ez volt a céljuk, nem akarok túlzásokba esni, de gyakorlatilag ezzel keményen támogatják az illegális bevándorlást. Tehát önök szerint azok az elítéltek, akik hamarosan szabadulnak, könnyen megszerezhető hamis iratokkal akár pár órán belül visszajöhetnek Magyarországra, azzal a lendülettel, ahogy elhagyták az országot, 72 órán belül vissza is jöhetnek, vagy folytatják ott a bűnöző tevékenységet, ahonnan jöttek, önök szerint nem röhögnek a markukba? Önök szerint milyen üzenete van ennek a nemzetközi bűnszervezetek felé? Ennek az az üzenete, hogy Magyarország a bűnözők paradicsoma, nyugodtan lehet idejönni, pár héten, pár hónapon, esetleg egy-két éven belül lehet szabadulni, mert nincs hely a magyar börtönökben, és egy hajánál fogva előrángatott-megerőszakolt szabályozás kapcsán nyugodtan lehet élvezni a szabad élet minden örömét.
Milyen munkát várnak ezután az embercsempészési meg az ahhoz kapcsolódó ügyekben a nyomozóktól, mitől legyenek lelkesek, mitől legyenek motiváltak? Majd el fogják nekik mondani a szerb, bosnyák és újabban egyébként már ukrán, román, moldáv, afrikai, meg ázsiai, iraki, afganisztáni, és Isten tudja, honnan jött bűnözők, hogy teljesen mindegy, mit csináltok, hiába erőlködtök, csak egy rövid idő kérdése, hogy mikor leszünk kint újra. Hát, hogyha ebbe a javaslatba bele tudták fogalmazni május elején, hogy a megoldás a jogerősen kiszabott szabadságvesztés büntetés végrehajtásának átadása, és számos, a felsorolt országok többségével van valamilyen bűnügyi megállapodása vagy akár kétoldalú nemzetközi szerződése Magyarországnak, még azt sem lehet mondani, hogy a többségük esetében nem teremtették meg vagy nincsenek megteremtve akár a nemzetközi büntetőjogi együttműködés alapjai. Ha ezt tudták május elején, hogy igazából ez lenne a megoldás, akkor április végén egy kormányrendeletben, egy törvénynél alacsonyabb szintű jogszabályban miért eresztenek szélnek 700 elítéltet, illetve összesen majd 2600-at? Meg tudják nekem mondani ezt? Az persze, hogy erről például a kormánypárti cselédsajtó meg a média egy szót sem szól, az meg sem lep már minket.
És megint hadd szembesítsem önöket sajátos módon a saját tetteikkel meg döntéseikkel! Képzeljék el, hogy önök ellenzékben vannak, és egy ilyen reintegrációs őrizet fedőnevű, széles körű amnesztiát egy balliberális kormány hoz meg; hogy szélnek ereszt adott bűncselekmény-típusokat elkövető bűnözőket. Az most éppen csak a szerencsés véletlennek tudható be, nyilván azért, mert ez a leggyakoribb esetkör, hogy most az embercsempészés bűntettét meg az embercsempészés előkészületének bűntettét tették bele ebbe a szabályozásba. Bármelyik nap, bármelyik percben kiadhatnak egy olyan kormányrendeletet, amelyben majd bővítik ezt a bűncselekményi kört. Még arra sem vették a fáradságot, hogy legalább a jogerősen kiszabott szabadságvesztés büntetések mértékénél állítottak volna fel egy korlátot; hogy legalább azt mondták volna, hogy a legfeljebb három év szabadságvesztésre ítéltekre vonatkozhat ez a gyakorlatilag amnesztia, vagy a legfeljebb öt év szabadságvesztésre ítéltek esetére. Végiggondolták önök, hogy most olyan hivatásos, fajsúlyos bűnözőket is kiengednek, akik röhögnek önökön, rajtunk, mindenkin röhögnek, az egész országon, és akik akár két számjegyű szabadságvesztés büntetéssel, vagy mondjuk, egy öt-tíz év közötti szabadságvesztés büntetéssel ülnek? Még arra sincs korlátozás, hogy mondjuk, a többszörös visszaesőket vagy a különös és többszörös visszaesőket ebben a körben rendkívül jellemző, hogy minden alkalommal ugyanolyan vagy hasonló jellegű bűncselekményt követnek el , legalább ezt az elkövetői kört tartották volna benn a magyar fegyintézetekben, és azon munkálkodtak volna itt most már ilyen értelemben az április 27-ei kormányrendelethez képest késő , hogy a kiszabott büntetés végrehajtását adták volna át egy végletekig leegyszerűsített és felgyorsított eljárás keretében.
Nagyon kíváncsi lennék, hogy esetleg valamilyen egyéb háttérérdekek, adott esetben a maffiával, a szervezett bűnözéssel összefüggő politikai szálak furcsa összeérése nem motiválhattae ezt a jogszabályalkotást. Mert én kizárt dolognak tartom, hogy önök, ilyen politikai rutinnal a hátuk mögött, a politikai kockázatát ne ismerték volna fel az első másodpercben.
Azt sem gondolhatták komolyan, hogy ha más részről nem, az egyetlen jobboldali ellenzéki párt, a Mi Hazánk Mozgalom részéről ezt nem fogjuk észrevenni. Nem gondolhatták, hogy egy ilyen intézkedés radar alatt marad, és majd valahogy megússzák, ha nagy szerencséjük lesz. Hát, ilyenkor azért ismerve akár a Völner-Schadl-ügyet, ismerve az elmúlt 33 esztendőben a politika és a szervezett bűnözés szoros kapcsolatát felmerül az emberben a gyanú, hogy magas érdekek fűződhettek ahhoz, adott esetben komoly feketepénzek bemozgatása, hogy fajsúlyos bűnözőket szabadon engedjenek. És amíg, mondjuk, egy-két évvel ezelőttig főleg a délszláv országok állampolgárai jártak élen ilyen bűncselekmények elkövetésében főleg szerb, bosnyák állampolgárokról beszélhetünk , addig a utóbbi időben felzárkóztak vagy át is vették a vezető szerepet ukrán, román és moldáv állampolgárok, de a legjellemzőbb trend, hogy főleg a migráció szempontjából nagy kibocsátó országokból, Afganisztánból, Irakból és ehhez hasonló, finoman fogalmazok, nagyon rendezetlen közjogi berendezkedésű országokból érkezett állampolgárok szervezik az embercsempész-hálózatokat, akik néhány hónappal ezelőtt bemutatott, teljes bizonyító erejű videófelvételek alapján nemcsak egyszerűen éles lőfegyverekkel, hanem sorozatlövésre is alkalmas éles lőfegyverekkel, meg komoly, akár még komolyabb fegyverzettel rendelkeznek.
(16.30)
Már olyan gátlásuk sincsen, hogy ne lőnének esetleg magyar rendőrökre. Na most, akik az M5-ös autópályán rendőrökre lövöldöztek, civilek életét is kockáztatva, mivel ők más bűncselekményt is elkövettek, ők nem tartoznak az amnesztia hatálya alá éppen, de lehet, hogy jövő héten kijön egy olyan kormányrendelet, hogy őket is szélnek eresztik. Nem gondolják azt, hogy ezt a kormányrendeletet úgy, ahogy meghozták, hatályon kívül kellene helyezni? Mégis azért itt ülnek önök 134-en vagy 135-en jelezni kellene a nagyfőnök meg a döntéshozók felé, hogy ne gombnyomogatóknak nézzék már önöket sem. Egyébként ezzel önöket is megsértették, mert a kormányrendeletről beszélünk, még meg sem kellett szavazni. Ezt ugyanúgy egy-két ember kitalálta az önök boszorkánykonyájában, már át is tolták egy hosszú hétvége előtti csütörtökön.
Ez nem egy-két embert, öt vagy tíz embert érintene, az is lehetne felháborító, hanem végső soron 2600 elítéltet. Még az önökkel szemben nem túl kritikus Index is első körben 700 egyedül az Index írt erről egyébként, becsületére legyen mondva ennek a hírportálnak , alsó hangon 700 fő rövid időn belüli szabadon bocsátásáról ír. Hát, ha itt a megoldás, tudták ezt a kiváló, évtizedek óta létező jogintézményt, hogy át kell adni az érintett országoknak a szabadságvesztés büntetés végrehajtását, akkor ezt kellett volna időben meghozni, akár már 3-4 vagy 5 évvel ezelőtt meghozni. Látták a trendeket, látták, hogy mennyire extrém módon elbillen az egyensúly az embercsempészés irányába.
Az a helyzet, hogy innentől kezdve csak egy lépés, hogy milyen bűncselekményi típusokat, a Btk. adott fejezeteibe tartozó bűncselekményeket vagy külön nevesítetten megnevezett bűncselekményeket vonnak abba a körbe, amelyben a helyhiány miatt szabadíthatók ezek a bűnözők.
Úgyhogy én azt javaslom önöknek, hogy vonják vissza, helyezzék hatályon kívül ezt a kormányrendeletet, és a legmagasabb szinten, törvényi szinten rendezzék ezt a szabályozást, mert különben az isten nem mossa le önökről vagy az önök egyes prominenseiről, hogy adott esetben együttműködnek nemzetközi bűnszervezetekkel feketepénzek reményében annak érdekében, hogy szabadon engedjék azokat, akik Magyarországra nézve az egyik legveszélyesebb bűncselekményt, az embercsempészés különböző alakzatait követik el.