HEGEDÜS ANDREA (DK): Köszönöm szépen. Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Ház! A Demokratikus Koalíció értékek mentén gondolkodik. Érték a másik ember megbecsülése, tudása, tisztelete, jólétének, a stabil megélhetésének biztosítása. Fontos számunkra, hogy életközelben halljuk, mi foglalkoztatja például a Miskolcon élőket, mi nyomja a lelküket, miben hisznek, és miben nem.
Mi két lábbal a talajon állunk, a mindennapokban élünk a Fidesz nem. Önök már 13 éve elszakadtak a mindennapok valóságától, lebegnek több méterre a talajtól. A luxuskonyháikban a komornyik, a szobalány, az inas vitamindús, tápláló ételeket szolgál fel. Vagyis önöknek nem kell piacra járni, nem látják az árakat, mert mindegy, hogy 700 forint egy kilogramm kenyér vagy 1300. Arany János tollából idézve: „Vadat és halat, s mi jó falat / Szem-szájnak ingere, / Sürgő csoport, száz szolga hord / Hogy nézni is tereh”. Igen, mi szem-szájnak ingere, önöknek megadatik mindennap többször is. Tisztában vannak egyáltalán azzal, hogy milyen árak vannak a boltokban?!
Miskolci kollégáimmal minden héten két alkalommal más közterületen vagyunk jelen, standolunk, ahogy mi nevezzük ezeket a kiállásokat. Legutóbb a Széchenyi főutca legforgalmasabb helyén, a Villanyrendőrnél beszélgettünk az arra járókkal, hogy hogyan érzik magukat, hogyan élnek a hétköznapokban. Szó volt a státusztörvényről, amely a pedagógusokat készül rabláncra verni, de egyre szabadabban mondanak véleményt az egészségügy problémáiról, hogy mennyire kispórolta a kormány a pénzt az állami fenntartású közintézményekből, s hogy milyen állapotok uralkodnak az idősotthonokban.
Megkérdeztük őket a táplálkozási, vásárlási szokásaikról. Átgondolják, hogy palacsintát vagy túrós tésztát készítsenek, mert mind a kettő nem fér bele a családi büdzsébe. Az édesanya megkérdezi vásárlás előtt: „Rántottát vagy kakaót szeretnél reggelizni, kislányom?”, mert mind a kettő nem kerülhet az asztalra. A nyugdíjasok többsége már nem választási lehetőséget lát ezekben a termékekben, tojás vagy tej, túró vagy vaj. Ők megpróbálnak ezek nélkül főzni.
2022 márciusához viszonyítva az élelmiszerek ára 44 százalékkal emelkedett. A tojásé 73 százalékkal, a tejtermékeké 72 százalékkal, a vajé, vajkrémé 67 százalékkal, a kenyéré 66, a sajté pedig 60 százalékkal nőtt. A megélhetési válság súlyosságát jelzi, hogy ugyan az emberek jóval több pénzt költöttek a fizetésükből, a nyugdíjukból a Búza téri vagy a vasgyári piacon, de a bevásárlókosarukba kevesebb élelmiszer került, például tejföl, túró, kenyér vagy hús. Egy év alatt 13,1 százalékkal esett a kereskedelmi boltok forgalma. Ez nagyobb zuhanás, mint amit 2020 tavaszán a koronavírus-járvány ideje alatt mértek, ugyanis az 12,4 százalék volt.
A Miskolci Napló egyik cikkének címe a leginkább idevaló: „Még drágább lett az életed”. Ez a filmből vett asszociáció idézi legjobban a legújabb inflációs adatokat. A pénzromlás vágtázó, az árak átlagolt emelkedése ez év márciusig meghaladja a 25 százalékot. Több olyan tétel van, ahol a valós áremelkedés 40 százalék fölött szárnyal. Ezek főleg élelmiszerek, energia, gáz, villany, üzemanyagárak, csupa olyan költség, amelyeket az emberek nem tudnak elkerülni. Enni, főzni, fűteni, a munkahelyekre bejárni kell, oviba, suliba menni, közlekedni kell, bérletre szükség van. Az infláció felfalta a béreket, a fizetés már nem ér annyit, mint egy évvel vagy egy hónappal korábban.
Arany János mintha ismerte volna a 2023. évi magyar kormányt: „Neved ki diccsel ejtené, / Nem él oly velszi bárd”. Egyre bátrabbak az emberek az Orbán-rendszer rabláncai miatt, és egyre jobban átlátnak a szitán, hogy semmi másról nem szól a jelenlegi kormány intézkedése, mint hamis kommunikációba csomagolt korrupcióról. Mindenkinek tudnia kell, hogy a megélhetési válságnak az Orbán-kormány az oka.
Amíg önök vannak kormányon, addig szomorú, elkeserítő a jelen, és kiszámíthatatlan, bizonytalan a jövő. Orbán Viktor az árakat emeli, Dobrev Klára a béreket fogja emelni. Az árnyékkormány a reménysugár, a fény a fideszes sötét alagút végén. Köszönöm szépen. (Taps a DK soraiban.)