DR. HARANGOZÓ TAMÁS (MSZP): Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Országgyűlés! Államtitkár Urak! Második napja, sokadik órája vitatja a Ház a költségvetésitörvény-tervezetnek hívott izét.
Azért mondom csak ezt, több ellenzéki képviselőtársam ennél cifrábban írta körül, vagy ennél cifrább jelzőket is használt erre a dokumentumra, merthogy a költségvetést elvileg az Országgyűlés azért fogadja el, hogy tervezhetően, kiszámíthatóan megmutassa mind az állampolgárainak, mind a vállalkozóknak, idehaza és külföldön, hogy mire számíthat attól az országtól, mennyi bevételt kíván beszedni még egyszer: saját polgáraitól, illetve vállalkozásaitól , és mire kívánja elkölteni ezt a pénzt, mindehhez természetesen milyen adórendszer, milyen bevételi struktúra fog kerülni; hogy kábé milyen növekedésre számít, milyen lesz a nemzeti valuta értéke, az árfolyama, milyen inflációval számol, és ehhez mindenki tudja alakítani a saját életét, persze elsősorban a költségvetési szervek, hiszen nekik enélkül semmilyük nincsen, de a vállalkozók és a kedves állampolgárok is ki tudják számolni, hogy nagyjából mi fog velük történni.
Tisztelt Államtitkár Úr! Ez a javaslat ezeknek nem nagyon tud megfelelni. Ha ezt most csinálnák először, akkor jöhetnének azzal, hogy de majd meglátjuk, hogy ez nem így lesz, meg mi ne riogassunk itt, mert majd ez a költségvetés meg fogja állni a helyét. Államtitkár úr, ez már csak üres, ócska duma. Tavaly itt álltunk, ültünk ebben az épületben, amikor voltak kedvesek ugyanígy a tavaszi ülésszak végén egy kitörő háború, energiaválság, inflációs nyomás alatt ugyanezt a hülyeséget elkövetni, hogy egy évvel előre fogadtattak el a parlamenttel és nyilván fideszes-KDNP-s képviselőtársaim vígan és dalolva nyomogatták a gombot, mintha nem lenne holnap , az Országgyűléssel a költségvetést tavaly.
Most szokták mondani, hogy nem érte meg a tavaszt. Hát ez nemhogy a tavaszt nem érte meg, államtitkár úr mondanám előbbi felszólaló fideszes képviselőtársamnak is , hanem a telet se érte meg. Tehát a hatálybalépése előtt egy üres fabatkát nem ért az a törvény, amit elfogadtattak ezzel a Házzal, és azt önök pontosan tudták abban a pillanatban is, amikor ön itt védte anyatigrisként, meg mondta az okosságokat a kormány nevében. Ez most is így van, államtitkár úr.
A következőket nem sikerült eltalálni egy költségvetésnél azért ez egy kicsit kellemetlen. Nem sikerült eltalálni a GDP-növekedés mértékét, egy kicsit se. Ugye, 4 százalékkal számoltak, gyakorlatilag most technikai recesszióban van az ország hónapok óta. Nem sikerült eltalálni az inflációt, amit 5 százalékra még egyszer hangsúlyozom: 5 százalékra terveztek tavaly. Halkan jegyezném meg, hogy aki ezt az 5 százalékot leírta, az vagy nem ért hozzá, vagy szándékosan félrevezette a magyar Országgyűlést. Egyik sem indokolná azt, hogy idén nyáron költségvetést hozzon még be ide a Ház elé. Nem sikerült eltalálni a forintárfolyamot, ami egy elég apró tényezője egy költségvetésnek, tekintve, hogy nagyon-nagyon sok minden, kiadás és bevétel nagyságrendileg függ tőle.
Ami azt illeti, tisztelt képviselőtársaim, a mostani benyújtott javaslatnál ugyanez lesz a helyzet. Nem tud más lenni. Ezt a Költségvetési Tanács is virágnyelven egyébként szó szerint leírta, amikor azt mondta, hogy az újratervezés elkerülhetetlen nagy valószínűséggel, és a költségvetés erre mondom a „virágnyelv” kifejezést iránytű jellegét nem tudja betölteni. Nem tudom még, milyen más jellege van egyébként fél évvel a hatálybalépés előtt, mint hogy irányt mutasson. Azt most biztos nem fog. Egy tisztességes, a törvény betűjét és szellemét betartó Költségvetési Tanács az én véleményem szerint nem ezt írta volna le, államtitkár úr, hanem azt, hogy fejezzék már be, hogy a zárszámadási törvény ismerete nélkül előre ilyen blöff törvényeket fogadnak el költségvetési törvény címén. Mindenkit átvernek, saját magukat is! A saját kormánytagjaikat, a minisztériumi munkatársakat, a cégeket, a vállalatokat, a saját állampolgáraikat. Ehhez nem lehet igazodni. És ma se tudják még, nemhogy nem tudják, hogy mi lesz jövőre, államtitkár úr, azt sem tudják, hogy most mi van. És a ’22-es zárszámadás elfogadása előtt ez a plénum mint Országgyűlés, nem is fogja tudni, és megint így fogadunk el egy jövő évi költségvetést.
Visszatérve a tavalyira mert megvan a tapasztalat , mi történt? Fogták magukat, és egy kormányrendelettel és hadd ne idézzek történelmi időket, hogy mikor volt, egyébként ilyen soha nem volt, a legvadabb időszakban se, hogy kormányrendelettel adnak ki működő parlament mellett, komplett költségvetési törvényt írnak át egy esős december végi napon, ha jól emlékszem, vagy hóesés közepette kiadtak egy új költségvetést, oszt jó napot, ahogy a főnök szokta mondani. Majd amikor kiderült, hogy azért ez mégse illik európai országokban, akkor idén, tavasszal ezzel a Házzal a teljesen új költségvetést végigvitattatták, tök más számokkal, mint amikkel tavaly elfogadta a Ház. Ha nem tévedek, államtitkár úr ön sokkal jobban tudja, mint én , ehhez az idei költségvetéshez is még idén biztosan hozzá kell majd nyúlni. Az egy más kérdés, hogy behozzáke ide, a Ház elé, vagy megint elegánsan valami kormányrendelettel átírogatják.
Tehát összességében azt a funkcióját, amit eredetileg önök mondtak, hogy hozzuk előre a költségvetés elfogadását a tavaszi ülésszak végére, hogy kiszámítható, tervezhető legyen az embereknek és a cégeknek, na, ezt a funkcióját jelen pillanatban biztos, hogy nem tudja betölteni, ezzel ellentétesen konkrétan csak káoszt és zavart okoz mindenkinek. Merthogy pontosan láttuk, mi történik: kormányrendeletekkel este tízkor rakosgatják át a tíz- meg százmilliárdokat, kormányrendeletekkel a háborúra hivatkozva extraadókat vetnek ki. Mi köze a magyarok megtakarítási extraadójának az oroszországi ukrán háborúhoz, mondja már meg, államtitkár úr?
Ez egy tájékoztató jellegű, jelzésértékű izé. Ez nem költségvetés, és körülbelül-nagyjából ezzel a komolysággal is kell kezelni. Egyszerűbb lett volna, ha kiadnak egy sajtóközleményt, hogy önök szerint jövőre erre majd többet költenének, erre meg kevesebbet, és az érdemi költségvetést ősszel vitattuk volna meg, a zárszámadás befejezése után.
Mindig szoktam érinteni a honvédelmi és rendészeti területeket. Ha törvényként tekintünk rá, akkor az az első mondat, ami egymagában megállja a helyét, hogy a Honvédelmi Minisztérium fejezet főösszege jövő évben csökkenni fog. Most én nem akarok ilyen hogy mondjam kormánypártok által sokszor használt ócska eszközzel élni, hogy itt befejezem a mondatot. Természetesen nem a Honvédelmi Minisztérium fejezeti részében, a Honvédelmi Alapban nőni fog az összeg, és nagyon sok pénzt terveznek elkölteni a Honvédség fejlesztésére. Ezzel két apró probléma van, azonkívül, hogy a Honvédelmi Bizottság alelnökeként én ezt csak nagy örömmel tudom nyugtázni.
Az egyik az, hogy ennek a Honvédelmi Alapnak a bevételi oldalán azért van némi bizonytalanság az extraadók tekintetében, tehát, ami nem a költségvetésből jön direktben, másrészt pedig az, hogy a Honvédelmi Bizottság alelnökeként, tisztelt államtitkár úr, továbbra sincs fogalmunk, hogy ez a kormány ezermilliárdokat mire és miért költ el. És akkor vannak ilyen intermezzók, mint épp most, a mai napon, hogy az Egyesült Államok Kongresszusában kiadnak egy közleményt, hogy 735 millió dollár, azaz 260 milliárd forint értékben Magyarország mégsem vehet HIMARS rakétákat ami egyébként a legmodernebb, és látjuk, a jelenlegi háborúban is az egyetlen eszköz volt, ami effektíve megfordította az oroszok menetelését , mire a Honvédelmi Minisztérium kiad egy kétsoros közleményt, hogy ja, nem is terveztünk ilyet venni. Ez aztán honvédelmi reform tényleg, tehát gratulálok mindenkinek! Egyet tudunk, azt szám szerint tudjuk: miniszter úr tavaly mintegy 3 milliárd forintos személyi jövedelemadó-bevallást adott le, ezt nyilván az egész nemzet könnyes szemmel ünnepli mindenhol.
Nem tudjuk, hogy mire fogják költeni a pénzt, és most se tudjuk még, hiába, hogy a Honvédelmi Bizottság már fideszes többsége is megszavazta, hogy be kell jönnie a miniszternek és elmondani, hogy mi fog történni. Nem történt meg. Például, ha a költségvetést nézzük, a Honvédkórház szétszedése most jelenleg hogy áll. A kaotikus dolgokat halljuk bentről, de azt, hogy ennek mi volt az értelme, hogy néz most ki, és azon belül a honvédségi része hogyan működik, azt nem tudjuk.
Ami a belügyi tárcát illeti mert mindjárt letelik az időm , üdvözlendő, hogy végre a büntetés-végrehajtásnál úgy tűnik, hogy tényleg elkezdenek építeni egy nagy börtönt, hiszen abban az egészen elmeroggyant állapotban vagyunk, hogy százával engedik ki önök a bűnözőket a börtönből, az ajtón kiengedve, mert nincs bent elég hely. Ez szuper, ezt hallgattuk biztos minden fideszes kormányprogramban a biztonságról papolva, de jó, hogy elindítják azt a programot. Halkan megjegyzem, 9 börtönt ígértek, és halkan megjegyzem, hogy sok vidéki település is örülne, ha kapna.
Egyet még engedjenek meg, hogy gyorsan elmondjak. Azt mondja meg államtitkár úr, hogy tudjuke módosítani a költségvetést, hogy a magyar tűzoltóknak legyen biztosításuk. Mert ma jött ki az a botrány, hogy a Belügyminisztérium azért, mert nincs elég pénz a fejezetében, nem tudja megkötni a ma vonuló tűzoltóknak, az értünk és miattunk az életüket kockáztató embereknek a balesetbiztosítását. (Az elnök a csengője megkocogtatásával jelzi az időkeret leteltét.)
(19.00)
Lejárt a szerződés, és a BM azt közölte, hogy nincs annyi pénze, hogy újra megkösse. Teszem hozzá, államtitkár úr, talán ilyenkor lehet látni, hogy az ilyen különadókat a nap végén ki fizeti meg: a minisztériumok is meg minden magyar ember. Kérném szépen a Belügyminisztérium államtitkárát, hogy ha tud, akkor erre valami megnyugtató választ adjon. Köszönöm szépen.