BERKI SÁNDOR (Párbeszéd): Köszönöm a szót, elnök úr. (Rétvári Bence felé fordulva:) Valószínűleg az államtitkár úr fog válaszolni, ezért úgy kezdeném a mondandómat, hogy tisztelt államtitkár úr (Vitályos Eszter felé fordulva:) vagy államtitkár asszony nem tudom, ki fog válaszolni. A történet röviden: a recski Hunyadi utca fölötti hegygerincre egy földsáncot hánytak, aminek az lett az eredménye, hogy a júniusi esőzések során kétszer is sárlavina öntötte el az utca vályogházait, családok váltak otthontalanná. Az országos felháborodást érzékelve a kormány segítséget, kártalanítást ígért. Amikor azonban a botrány elült, hirtelen elfelejtették a saját ígéretüket. Ismerős? Átélhette ezt már mindenki, akinek korábban névre szóló nyugdíjszámlát, ingyenes felsőoktatást, velencei-tavi vízpótlást vagy pedagóguspálya-modellt ígért a kormánypárt.
A kormány szóban 500 millió forintot különített el a kárt szenvedettek lakhatásának végleges megoldása érdekében. A károsodott házak felmérésével, az ott élők elhelyezésével az MR Közösségi Lakásalapot bízták meg. A lakásalap elkészítette a felmérést, az anyagot megküldte a Belügyminisztériumnak, ahol az eredményt azóta is titkolják. A több károsult családot is képviselő ügyvéd szerette volna megismerni a jelentés tartalmát, de azt sem az MR Közösségi Lakásalap, sem a Belügyminisztérium nem tette hozzáférhetővé. A pénz kifizetésének, az érdemi segítségnek pedig máig semmi nyoma.
A kérdésem az lenne, hogy az ön kormánya tönkrement embereket tart bizonytalanságban, a kár megtörtént, a pénz pedig, ha hihetünk a kormánynak, rendelkezésre áll. Kérem, szíveskedjék tehát tájékoztatni: meddig kívánnak még visszaélni a hatalmi helyzetükkel és a károsultak türelmével? Megkaphatjáke végre az érintettek a kártalanítást, vagy netán elhúzzák az ügyet egészen tavaszig, hogy majd a választási kampányban politikai adományként használhassák fel a kártalanítást? Köszönöm a választ.