HARRACH PÉTER, a KDNP képviselőcsoportja részéről: Tisztelt Elnök Asszony! Kedves Képviselőtársaim! Hadd kezdjem egy általános érvényű megjegyzéssel! A szociálpolitika feladata az, hogy felkeltse az önerőt, akiben lehet, és gondoskodjon azokról, akik gondoskodásra szorulnak. Ennek a gondolatnak az értelme és hatása kell hogy érvényesüljön a köznevelésben is.
A hátrányos helyzetnek sok oka lehet. Természetesen az egyik az etnikai, a roma közösség helyzete; de van regionális, például hátrányos helyzetű térségek, a családi ott jelenik meg a munkanélküliség , a nagycsaládi helyzet, és van a fogyatékosság, de sorolhatnánk tovább. Tehát amikor azt mondjuk, hogy hátrányos helyzetű gyerekek, akkor ez egy nagyon sokszínű közösséget jelent.
Magyarország eddig is nagy figyelmet fordított a hátrányos helyzetű családok és gyermekek felzárkóztatására, és engedjenek meg néhány pozitív példát! Útravaló-ösztöndíjprogram: a szociális rászorultság alapján kerülhet valaki ebbe a körbe. Évente 10 ezer tanuló, illetve hallgató kap ösztöndíjat; ez 2,8 milliárd forintos program. A „Biztos kezdet” gyermekházak, amelyek fenntartói önkormányzatok, egyházi és civil szervezetek; itt 1,8 milliárd forint a támogatás.
Ismerjük a tanodákat, ahol tanítási idő után 183 tanodában tanulhatnak a gyerekek; itt már 3 milliárd forintos a költségvetési támogatás. Két másik olyan programot is említenék, ami nagyon fontos és hatékony a hátrányos helyzetű gyerekek számára. A roma szakkollégiumok rendszere, ezek egyházi szakkollégiumok: 11 ilyen működik az országban, és néhány év alatt a középiskolából odakerült és utána a felsőoktatásban részt vevő roma gyerekek közül immár ötszázan diplomát is szereztek.
És végül a „Felzárkózó települések” programja. Ez is egyházi program, illetve egyházias civil szervezet, a máltaiak programja, és ennek a sajátossága, éppen a hatékonyságát bizonyító vagy szolgáló jellegzetessége az, hogy jelenléten alapuló programról van szó, tehát ott lakik a hátrányos helyzetű családok között az a szociális munkás, aki különböző tevékenységekben, kríziskezelésben, egészségügyi szolgáltatásban, foglalkoztatási segítségben, lakhatási problémák megoldásában, de mindenekelőtt közösségfejlesztésben dolgozik.
Ezek olyan fontos programok, amik szerepelnek, és ezek támogatása egyetértve az uniós irányelvekkel megjelenik olyan programban, aminek a tartalma nagyon szép, szemben a nevével, mert ezek nehezen megjegyezhető nevek emberi erőforrás fejlesztési operatív program plusz, illetve a már említett Magyarország helyreállítási és ellenállóképességi terve.
Nem szeretném ismertetni azt a törvényjavaslatot, amit már több részletben elmondtak az előttem szólók. A lényege persze az, hogy ahol a közigazgatási egységben, vagyis a településen több általános iskola működik, és ha ott a települési átlagtól 20 százalékban eltérő később 15 százalékban eltérő hátrányos helyzetű tanulók aránya megjelenik, akkor a következő évben csökkentett támogatást kap.
(15.20)
Tehát éppen ez az, ami ebben a törvényben, ennek az előterjesztésében aktuális, hogy nem csupán előírja a feladatot, hanem ahogy az Unió kérte is, ezt megfelelő szankciókkal biztosítja is.
Én egy dolgot azért hadd javasoljak így befejezésképpen! Próbáljuk meg higgadtan, mindenféle ideológiai düh nélkül kezelni ezeket a problémákat, mert akkor az egyensúlyt könnyebben meg tudjuk teremteni, hiszen elhangzó igények vannak. Például a tehetséggondozást is összhangba kell hozni a hátrányos helyzetű gyermekek felzárkóztatásával. Nyilvánvaló, ez egy olyan pedagógiai feladat, amit a pedagógusoknak kell megoldani, mint ahogy végső soron a felzárkóztatás is nagyrészt a pedagógusoktól függ és nem feltétlenül csupán a rendszertől.
Ez a törvénytervezet alkalmas arra, hogy egy problémát kezeljen, és ezért mi is azt javasoljuk minden képviselőtársunknak, hogy szavazza meg. Köszönöm a figyelmüket. (Taps a kormánypártok soraiban.)