UNGÁR PÉTER (LMP): Köszönöm a szót. Tisztelt Országgyűlés! Szeretném azzal kezdeni, hogy az LMP országgyűlési képviselőcsoportja nevében is őszinte részvétünket fejezzük ki Turi-Kovács képviselőtársunk halála miatt a családnak és a gyászoló politikai közösségnek.
Arról kell ma beszélni, az a mai aktualitás, hogy Csák János miniszter úr felmentette a Nemzeti Múzeum főigazgatóját. Tette ezt azért, mert az egyik képviselőtársunk elment egy múzeumba, és nem tetszett neki, amit ott látott. Előfordult ez már mindannyiunkkal, vagy azokkal a képviselőtársaimmal, akik járnak múzeumba; ezt utána általában a négy fal között, élettársainknak, szeretteinknek szoktuk elmondani, nem közügyet szoktunk belőle csinálni. Itt az történt, hogy Dúró Dóra elment egy kiállításra, az nem tetszett neki, és utána egy közéleti hisztériát vert ki, amelynek vége az lett, hogy lemondatták a Nemzeti Múzeum főigazgatóját.
Mi történt itt? Volt egy kiállítás, sajtófotó-kiállítás, amelynek egyik képén szerepel egy homoszexuális tematikájú kép. Nem egy homoszexuális szexuális aktust megjelenítő kép (Közbeszólás a Mi Hazánk soraiból: Még szép!), hanem egy kép, amelyen szerepelnek homoszexuális emberek, amely képek, kedves képviselőtársaim, elérhetőek az interneten. Majd ezek után önök azt mondták, a világ életszerűtlenségének a szimbólumaként, hogy a magyar gyermekeket meg kell attól védeni, hogy majd a Nemzeti Múzeumban ahova rendszeresen járnak, kamaszok, ugye? meg fogják látni azt a képet, amely, ismételten, elérhető az interneten is, és ez rossz befolyással lesz majd rájuk.
No, kezdjük az elején! Aki azt gondolja, hogy valaminek az ábrázolása ugyanaz, mint valaminek a támogatása, és ez ilyen szexuális tartalmú kérdésekben így van, az ne kapcsolja be a köztévét, mert a nyári hónapokban a köztévében semmi más nem folyik, mint a különböző nyugat-európai Pride-okat mutatják be, úgy, hogy nem tudják, hány 18 éven aluli fogja megnézni azokat a műsorokat, és még sincs levéve a köztévé vezérigazgatója. (Közbeszólás a Mi Hazánk soraiból: Szégyen!) Azért van ez, mert önöknek valójában nem az volt a problémájuk, hogy ezen a kiállításon milyen képek szerepeltek. Ha a képviselőtársam nem veri ki a balhét, akkor nem tudják, hogy milyen képek szerepelnek, mert valljuk be, hogy ez a sajtófotó-kiállítás nem volt a Fidesz homlokterében.
(13.10)
Arról volt szó, hogy önök nem engedhetik meg azt maguknak, hogy a homofóbia vámszedői, a Mi Hazánk Mozgalom, a homofób szavazókat önöktől elvegye, és ezért a rettentő átlátszó pártpolitikai okok miatt levettek egy olyan embert, aki amúgy a maguk embere, a maguk képviselőtársa volt, egy jobboldali kulturális harcos volt, akivel én ezer dologban nem értettem egyet, és egyszerűen azért kellett önöknek levennie, mert nem engedhették meg, hogy ezt a 40 ezer homofób szavazót a Mi Hazánk elvegye önöktől.
A művészetnek amellett, hogy bemutassa az élet teljességét az a feladata, hogy kérdéseket vessen föl és kimozgasson minket a komfortzónánkból. Ezért van a művészet. Felháborító abszurdum, hogy egy közgyűjteményi kiállításról kell beszélni az Országgyűlés plenáris ülésén, mert önök nem bíznak annyira (Rétvári Bence: Te beszélsz!) a magyar művészeti életben, hogy abban a komplex kérdésben a vitát, hogy a szexualitást hogy lehet ábrázolni, lefolytassa a szabad magyar művészet.
Van egy nagyon híres mondás, amit ebben a Házban többször elmondtak már, amely az, hogy művekkel művek vitatkoznak, és nem jogszabályok. Pontosan tudják önök is, hogy itt nagy veszély nem volt a tekintetben, hogy valakiknek az agyát átformálja ez az egy kiállítás. Maguk pontosan tudták, hogy semmi olyan nem történt, ami valójában problémát okozott, hanem mindent elkövetnek azért, hogy úgy tegyenek, minthogyha egy fotókiállítás lenne most a legnagyobb probléma a tekintetben, hogy mit lát egy fiatalkorú, aki fel tud menni az internetre, és olyan pornográf tartalmakat tud nézni, amelyeket nem fogok kimondani a Ház méltósága miatt.
Összességében: önök kulturális többségben vannak 13 éve. Arról, hogy ezzel mit tudnak kezdeni, majd önöknek kell számot adniuk a magyar történelemnek. Az, hogy olyan kulturális miniszterünk van, aki stresszhelyzetben nem tud egy magyar költőt vagy kortárs képzőművészt mondani, ez arról szól, hogy önök valójában nem igazán tartják ezt az egészet fontosnak.
Egyetlenegy dolgot akartak itt elérni: az az, hogy megmutassák a magyarok többségének, hogy vannak olyan emberek, akiknek az ábrázolása önmagában probléma. Ezek az emberek Magyarország részei, itt élnek mindannyiunk között, és semmilyen módon nem jelent problémát az, hogyha egy kiállításon ábrázolnak egy homoszexuális embert.
A legmegfelelőbb tér ezekre a vitákra az, hogy a magyar művészetben ezek a művészek a mi beleszólásunk nélkül megbeszéljék ezt egymással. Az, amit Csák János tett, szégyenteljes; amellett, hogy szégyenteljes, végtelen kártékony. (Taps az LMP, az MSZP és a Párbeszéd padsoraiból.)