HOLLIK ISTVÁN (KDNP): Köszönöm a szót, tisztelt elnök úr. Tisztelt Ház! Európa rég nem látott veszély felé masírozik, és sajnos azt láthatjuk, hogy egyre nagyobb léptekkel. A múlt héten éppen ezért nemhogy távolodtunk volna a harmadik világháborútól, hanem sajnos közeledtünk hozzá. Európa vezetői minthogyha minden valóságérzékelésüket elvesztették volna, háborús pszichózisba kerültek, és nem képesek belátni, hogy a szomszédunkban zajló háborúnak nincs katonai megoldása; ahogy az a stratégia, ahogy a háborúhoz álltak, szintén kudarcot vallott. És nem képesek azt sem belátni, hogy az általuk kezdeményezett válaszlépések, a fegyverküldéstől a szankciós rezsimig, semmilyen hatást nem értek el. Sőt, ha megnézzük Oroszország idei GDP-növekedését már amit a nyugati szakértők becsülnek , az körülbelül 3 százalékos, míg az Európai Unióé az 1 százalékot sem éri el. Tehát a valóság pontosan az lett, amit mi már régóta mondunk, hogy a szankciók, amelyeket Európa bevezetett, fordítva sültek el, és Oroszország helyett Európát találták el. Tehát a frontvonalak befagytak, Oroszországot gazdaságilag egyáltalán nem sikerült térdre kényszeríteni, viszont a háború folytatásával újabb százak és ezrek vesznek oda, azaz újabb édesanyák, családok, gyermekek veszítik el szeretteiket és válnak árvává.
De ez láthatóan nem érdekli a háborúpárti politikusokat, akik a múlt héten is mindent megtettek annak érdekében, hogy eszkalálják a háborút. Itt van Emmanuel Macron francia elnök, aki a múlt héten egyértelművé tette, hogy nem nyelvbotlás volt csupán a részéről, amikor arról beszélt, hogy nyugati katonákat kellene Ukrajnába küldeni. A francia elnök a múlt héten is arról győzködte egész Európát, hogy Ukrajnába a fegyverek mellett vagy azok után most már katonákat is küldeni kellene. És, tisztelt képviselőtársaim, mindannyian tudjuk, mit jelentene az, ha egy NATO-tagállam katonája Ukrajna területére lépne, ne adj’ isten, elesne ebben a háborúban: az olyan láncreakciókat is elindíthatna, aminek a vége katasztrofális lehetne.
De nem csak Macron volt az, aki közelebb tolta a háborúhoz Európát; Charles Michel, az Európai Tanács elnöke sem finomkodott: ő azt mondta, hogy Európának fel kell készülnie a háborúra, ezért hadigazdaságra kell átállni. És szintén a múlt hét történése, hogy az Európai Bizottság már el is fogadott egy javaslatot, amely az európai uniós döntéshozatalt úgy alakítaná át, hogy az egyhangúságot eltörölnék több területen, így a külpolitikai döntések esetében is. Ez azt jelentené, hogy a háború kérdésében például a mi békepárti álláspontunkat a brüsszeliek már könnyen kikerülhetnék, átléphetnék. És akkor az már csak hab a tortán, hogy a dollármédia zászlóshajójának, a Telexnek megdolgozva a dollárokért egy elég veretes háborúpárti cikket sikerült domborítania Macron korábban említett terveiből. Ebben a cikkben a telexesek elmagyarázzák mindenki számára, hogy a francia elnök háborús javaslata teljesen rendben van; ahogy ők fogalmaznak: az, hogy küldjünk katonákat Ukrajnába, egy racionális javaslat. Erre rímelve az amerikai tulajdonban levő Politico pedig arról írt a mai napon, hogy Ukrajnának sürgősen katonákra lesz szüksége, mert kevés az ukrán katona a fronton.
Tehát összegezve, ki kell mondjuk, hogy a nyugati világ vezetői ma nem a békéért, hanem a háborúért dolgoznak. Minél messzebb vannak a háborútól, annál inkább válik ez számukra nagyhatalmi játszmává. Nekünk, magyaroknak ez viszont földközeli valóság, hiszen a háború itt zajlik a szomszédunkban, sőt a fronton kárpátaljai magyarok is elesnek. Ezért mi továbbra is mindent meg fogunk tenni azért, hogy Magyarországot ne tudják belerángatni ebbe a konfliktusba.
Tisztában vagyok azzal, hogy a dollárbaloldalt a finanszírozóik bocsánat, pontosítok: a finanszírozója, mert most már tudjuk, hogy csak egy van és az európai szövetségeseik is a háború támogatására kérik vagy éppen utasítják. De kérem, önök is vegyék már észre, hogy ezzel szembefordulnak a nemzeti érdekkel, hiszen Magyarországnak béke kell és nem háború. Köszönöm szépen. (Taps a kormánypárti padsorokban.)