DR. MOLNÁR ZSOLT (MSZP): Köszönöm szépen, elnök úr, tisztelettel. Tegnap este néztem a Bajnokok Ligájának (Dr. Simicskó István: Melyiket?) a Manchester City-Real meccsét, nagyon izgalmas volt (Közbeszólások az ellenzék soraiból.); a másik laptopon meg néztem az Arsenal-meccset, mert mind a kettő nagyon izgalmas volt, és utána nem tudtam aludni; na nem azért, merthogy ma mi fog történni, hanem azért, mert mindkét meccsre tettem tétet, és sajnos nem nyertem. (Közbeszólás az ellenzék soraiból: 40 milliót?! Derültség a Mi Hazánk és a Jobbik soraiban.) Viszont megnéztem A tanú című filmet, és őszinte gratulációm az elnök úrnak, hogy ezt komoly képpel fel tudta olvasni, és el tudta mondani ezt a történetet.
Én azzal kezdeném, hogy 2022 februárjában indítványoztam a mentelmi jogom felfüggesztését, és azzal a biztos tudattal, hogy nyilvánvalóan a független ügyészség, amely a törvényeknek van alávetve, tisztességesen ki fogja vizsgálni ezt az ügyet. Én szeretném hinni, hogy ez így fog történni, bár a magyar közéletben most ezzel ellentétes vélemények is vannak nem idézném itt azokat a hangokat, amelyek aggódnak az ügyészség pártatlanságával kapcsolatosan. Én hiszem, hogy ez így lesz, és hiszem, hogy nem Visinszkij-féle jogalkotás fog érvényesülni, ahol, ugye, tudjuk, hogy azért alapvetően a politikai célok néhol felülemelkednek a jog száraz tényein.
És annak is örülök egyébként, hogy valójában ennek a történetnek a tétje az, hogy felfüggesztike a mentelmi jogomat, és esetleg majd egyszer akadályoztatva leszek abban, hogy például a budapesti vagy a balatoni csatát végigvigyem, vagy pedig a baloldal tekintélyét helyreállítsam a Kárpát-medencében, hiszen ezek szent céljaim, hogy ezekért küzdjek (Rétvári Bence: Hoppá! Ezek mind az ő feladatai?! Nem kis ambíció!), és annak örülök, hogy ennek az ügynek nem az a tétje, hogy esetleg mást függesztenek fel, hiszen a történelemnek voltak olyan idői, amikor nem a Központi Nyomozó Főügyészség várhatóan kedves kollégáival fogok találkozni, hanem esetleg dr. Kotászt kellett keresni, akinek, ugye, más típusú feladatai voltak az embernek a nyakával. (Közbeszólás a kormánypártok soraiból: Azok ti voltatok!)
A miniszterelnök úrnak tisztelettel mondom, ha itt van köztünk, és meghallgat engem, hogy én viszonylag gyakran járok a 298. és a 301. parcellában, és én már örülök, hogy lassan 50 éves leszek, és nem tud olyan büntetőeljárás lenni, amely ezt az 50 évet nem teszi teljessé. Ott nem egy olyan ember sírja van, aki a 30-at nem töltötte be, sőt vannak, akik a 20-at sem (Rétvári Bence: Ennek az utódpártjában ülsz! Ennek az utódpártjában ülsz!), ezért azt gondolom, hogy nem én leszek a magyar történelem koncepciós eljárásainak az egyetlen olyan típusú áldozata. (Rétvári Bence: Jogfolytonos vagy azzal a párttal! Közbeszólások.)
És megidézem itt a tőlem jobbra, majdnem azt mondom, hogy a szélsőjobbon álló, ülő kollégákat, és, igen, én azt gondolom, hogy a mentelmi jognak ebben a formában semmi értelme nincsen. Én személyesen támogatom, hogy általános érvénnyel töröljük el a mentelmi jogot. Szeretném hinni, hogy egyszer majd lesz egy olyan társadalmi berendezkedés, amikor lesz értelme ennek. Most, amikor ügyvéd kollégák mert nekem pechem van, és dolgoztam az igazságszolgáltatásban… (Közbeszólások a Mi Hazánk soraiból.) Nem az önök tétje az, hogy akadályoztatva leszneke az életük további részében, hanem nekem, egy pici tiszteletet adjanak meg, hallgassanak meg ebben a néhány percben! Én tehát bízom benne, hogy nem igazak azok a hírek sem, amiket ügyvéd kollégák mondanak, meg régi olyan, az igazságszolgáltatásban dolgozók, hogy hát bizony előzetesben ülő emberek gyakorlatilag alig várják, hogy bármit és annak az ellenkezőjét aláírják, csak azért, hogy adott esetben újra az Úristen szabad ege alatt lehessenek.
És hogy mi maradt ki ebből a nagyon komoly tényállásból? Elnök úrnak mondom, hogy nem tartalmazza ez az ügyészi átirat azt, hogy igen, amikor ott, az Olimpiai parkban voltam, akkor a térfigyelő kamerák előtt még meg is számoltuk a pénzt, és megkértük a kismamákat és a nagymamákat, akik nem kevesen voltak ott, sőt újságírók is jártak arra, hogy tegyék már meg, hogy átszámoljuk, nézzük meg, hogy biztos, hogy annyi pénz volte abban a titokzatos fekete táskában. És akkor nem beszéltem még a pomogácsokról (Derültség az ellenzék soraiban.), sőt a békaemberekről, akik mind ott voltak és jutalékot kaptak, és biztos, hogy a térfigyelő kamerák ezt is felvették. Szóval ezek kimaradtak ebből a nagyon komoly névtelen tényállásból.
Félretéve a tréfát: én szeretném hinni, hogy a miniszterelnök úr nem egy olyan országot képzel el, ahol a magyarság úgy fog egyesülni és úgy lesz nemzeti konszenzus, hogy akik kellemetlenséget okoznak például Budapesten, és 2019-cel kapcsolatosan le kell játszani egy visszavágót, mert, ugye, a Manchester City otthon fogadni fogja a Real Madridot, és lesz egy visszavágó, én abban bízom, hogy ez a visszavágó nem a Központi Nyomozó Főügyészség és minden más, ilyen koncepciós eljárás mellett fog zajlani. Készül a balatoni idény, készül a balatoni csata, én bízom benne, hogy Dömötör államtitkár úr jó válaszokat fog adni arra, hogy vajon miért kell újra sok-sok pénzt fizetniük a magyar családoknak, hogy eljussanak a Balatonhoz. Én egyik csatát sem adom föl, amíg a szívem dobog, és nem vagyok akadályoztatva, addig ezt a csatát vívom.
És zárásként mert az Úristen, aki mindenek felett áll, és ebben is egyetértek tisztelettel, a miniszterelnök úrral, alázattal (Derültség az MSZP soraiban.), hogy az Úristen mindenek felett, de zárásképpen -: úgy hozta a Jóisten (Az elnök csenget.), hogy ma Zsolt-nap van. Isten éltesse a Zsoltokat! Én most nem tekintem annak magamat, mert ahogy a francia mondja egyetlen francia mondatot tudok kimondani -: je suis Pelikán József. Köszönöm, hogy meghallgattak. (Taps és derültség az MSZP soraiban. Közbeszólások a kormánypártok soraiból.)